Справа № 561/1262/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року           с-ще Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
судді –      Світличного Р.В.,
за участю секретаря –    Савич Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне за правилами спрощеного позовного провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
01 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» через свого представника Руденка К.В., засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25200,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, 10000,00 грн витрат на правову допомогу.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного електронного кредитного договору №18988 від 12 вересня 2024 року відповідач отримав кредит в сумі 7000,00 грн на банківську картку строком на 730 днів до (12 вересня 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом) в розмірі 1% в день. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідача утворилась заборгованість за процентами за період з 12 вересня 2024 року по 07 вересня 2025 року в сумі 25200,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.
Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Копію ухвали відповідачу було надіслано на адресу його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином 30 грудня 2025 року. Відзиву на позовну заяву не подав. 
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 12 вересня 2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Процент» та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договорі №18988 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 118560 в особистому кабінеті, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит строком на 720 днів в сумі 7000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1% в день.
Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Підписавши указаний договір ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів періодичними платежами кожні 20 днів.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором
За змістом розділу 2 кредитного договору №18988 сторони узгодили, що Товариство має право вимагати від позичальника, в тому числі і сплати процентів за користування кредитом.
З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та процентів згідно узгодженого сторонами графіка, а тому позивач нарахував проценти відповідно до умов кредитного договору та чинного законодавства - в розмірі 1%. 
Відповідно до детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення), ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем в сумі 32200,00 грн, яка складається з 7000,00 грн – основного боргу, 25200,00 грн – процентів.
Судом встановлено, що у договорі № 18988 від 12 вересня 2024 року денна процентна ставка встановлена на рівні 1%, а проценти нараховані за період з 12 вересня 2024 року до 09 вересня 2025 року – у межах дії кредитного довогору.
В зв`язку з несплатою коштів по кредитному договору відповідач істотно порушив умови кредитного договору, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення процентів за кредитним договором.
Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч.4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18, від 31 серпня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року в справі №734/2313/17.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №55, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Витрати на правову допомогу у справі щодо стягнення заборгованості по процентах у кредитному договорі з ОСОБА_1 на суму 10 000,00 грн є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними.
Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача повинен становити 1000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263 – 265, 273, 274 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором №18988 від 12 вересня 2024 року по нарахованим та не сплаченим процентам у розмірі 25200,00 (Двадцять п`ять тисяч двісті гривень) за період з 12 вересня 2024 року до 07 вересня 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 2422,40 грн (Дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 1000,00 грн (Одну тисячу гривень) витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок № 4, код ЄДРПОУ 41466388
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя:       Р.В. Світличний