номер провадження справи 27/182/25 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 Справа № 908/3333/25

м. Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової Світлани Сергіївни, розглянувши матеріали справи
за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код юридичної особи 19480600)
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Швець Віталія Степановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 
про стягнення 40 294 грн 90 коп.

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Швець Віталія Степановича про стягнення 14 388 грн 74 коп. боргу за поставлену електричну енергію, 13 884 грн 15 коп. 15 % річних, 12 022 грн 01 коп. інфляційних втрат.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3333/25 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.
Ухвалою суду від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3333/25, присвоєно справі номер провадження 27/182/25. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами заявлено не було. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 04.11.2025 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 25.11.2025. 
Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.
Відповідно до безкоштовного запиту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Швець Віталія Степановича є: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві. 
Крім того, ухвалу суду від 04.11.2025 надіслано на електронну адресу відповідача 05.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронної скриньки.
В матеріалах справи міститься оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Фізичній особі-підприємцю Швець Віталію Степановичу, а саме ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.11.2025, яка отримана відповідачем – 07.11.2025.
Судом також враховано, що про хід розгляду справи, дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі сторони могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України “Єдиний державний реєстр судових рішень”: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України “Про доступ до судових рішень” № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/3333/25.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.
Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 07.01.2026.
Розглянувши матеріали справи та фактичні обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», виконує функції постачальника «останньої надії» (далі – ДПЗД «Укрінтеренерго», Постачальник, Позивач), що діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП, Регулятор) від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі – Закон про ринок), Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).
Положенням пункту 6.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 (надалі - ПРРЕЕ) встановлено, що адміністратор комерційного обліку повідомляє оператора системи та постачальника «останньої надії» про перелік споживачів, які переходять до постачальника «останньої надії». ОСР протягом одного робочого дня з дня отримання такого повідомлення надає постачальнику «останньої надії» інформацію про контактні дані споживачів.
Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (надалі - ПАТ «Запоріжжяобленерго», ОСР) визначений, як оператор системи розподілу згідно реєстру суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг та на яких покладені функції адміністраторів комерційного обліку відповідно ДО положень пункту 10 ПРРЕЕ в редакції, що діяла до 01.07.2024.
Листом № 007-52/1267 від 29.01.2019 Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» повідомило, що Фізична особа-підприємець Швець Віталій Степанович віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.01.2019.
Відповідно до пункту 6.2.8 ПРРЕЕ, постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів.
Отже, відповідач перебував на постачанні електричної енергії у постачальника «останньої надії» у січні-березні 2019 року.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” визначено постачальником «останньої надії» на період з 01.01.2019 до 31.12.2025, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1023-р. (зі змінами), ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» (надалі — ЗУ ««Про ринок електричної енергії»), ПРРЕЕ.
Згідно з п.п. 5.7 п. 5.4.2 ПРРЕЕ, Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити та оновлювати на своєму офіційному вебсайті Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розміщувати на своєму офіційному веб-сайті інформацію щодо порядку укладення та приєднання споживача до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», у тому числі з використанням електронної ідентифікації за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації.
Положенням ст. 64 Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлено, що постачальник “останньої надії” здійснює постачання електричної енергії з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Постачальник “останньої надії” постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник “останньої надії” припиняє електропостачання споживачу.
Постачальник “останньої надії” здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному ПРРЕЕ, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Постачальник “останньої надії” оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Договір постачання електричної енергії між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (пунктом 3.4.4 ПРРЕЕ), що також кореспондується з п. 3.7 Договору: “Початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ…”.
З 27.12.2018 ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії» на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua розмістило: поряд^ приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; комерційну пропозицію № 2 до договору.
Частиною 6 статті 64 Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлено, що постачальник “останньої надії” здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник “останньої надії” оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Таким чином, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” укладається на підставі дій споживача – фактичного споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним з постачальником “останньої надії” у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Положеннями статті 45 Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлено, що розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Відповідно до пункту 5 та 9 частини третьої статті 46 Закону України “Про ринок електричної енергії” оператор системи розподілу зобов`язаний, зокрема, при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” отримує всю необхідну інформацію про споживачів, які стали споживачами нашого Підприємства від оператора системи розподілу, який зобов`язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку встановлених законодавством, яке регулює діяльність у сфері енергетики.
На підставі Звіту ПАТ «Запоріжжяобленерго», позивачем складено акт купівлі-продажу електричної енергії № 000370 від 31.01.2019, за яким відповідач спожив електроенергію в обсязі - 4 920 кВт*год на суму 15 524 грн 63 коп. та рахунок № 002320800337/07/001/03292 від 09.02.2019. 
Рахунок та акт отриманий відповідачем 15.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 01001 7173174 1. 
18.02.2019 відповідач сплатив по оплату по рахунку.
На підставі Звіту ПАТ «Загторіжжяобленерго» , позивачем складено акт купівлі-продажу електричної енергії № 001883 від 28.02.2019, за яким відповідач спожив електроенергію в обсязі - 4 680 кВт*год на суму 14 767 грн 33 коп. та рахунок № 002320800337/07/002/05496 від 13.03.2019.
Рахунок та акт отриманий відповідачем 22.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0100172924799. 
15.03.2019 відповідач частково сплатив по вказаному рахунку у сумі 14 767 грн 27 коп.
На підставі Звіту ПАТ «Запоріжжяобленерго», позивачем складено акт купівлі-продажу електричної енергії № 002638 від 31.03.2019, за яким відповідач спожив електроенергію в обсязі - 4 560 кВт*год на суму 14 388 грн 68 коп. та рахунок № 002320800337/07/003/06388 від 09.04.2019. 
Рахунок та акт отриманий відповідачем 18.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0100172930250. 
Відповідач не сплатив по вказаному рахунку.
Отже, заборгованість відповідача, за спожиту електричну енергію в обсязі 18 240 кВт*год за січень-березень 2019 року, враховуючи часткову оплату, становить 14 388 грн 74 коп. 
Позивач листом № 44/10-3241/ПОН від 15.09.2025 звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з метою підтвердження обсягів електричної енергії у січні-березні 2019. 
У відповідь на вказаний лист позивача, ПАТ «Запоріжжяобленерго» листом № 007.2-66/5580 від 18.09.2025 підтвердило, обсяги спожитої електроенергії Фізичною особою підприємцем Швець Віталієм Степановичем у січня-березні 2019 року. 
Несплата відповідачем 14 388 грн 74 коп. боргу за поставлену електричну енергію стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбаченні договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. 
Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України “Про ринок електричної енергії”. 
Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів. 
Відповідно ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” та відповідачем у справі було укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” з комерційною пропозицією у редакції, що були розміщені на офіційному сайті позивача у мережі Інтернет.
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень частини другої статті 2 Закону України “Про ринок електричної енергії” основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами роздрібного ринку, іншими нормативно-правовими актами. 
Частиною п`ятою цієї ж статті Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлено, що Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником “останньої надії”. 
Згідно із вимогами статті 3 Закону України “Про ринок електричної енергії” функціонування ринку електричної енергії здійснюється зокрема, на принципах забезпечення енергетичної безпеки України, збереження цілісності, забезпечення надійного та ефективного функціонування ОЕС України та відповідальності учасників ринку за недотримання правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку. 
Законодавством України, зокрема положеннями Закону України “Про ринок електричної енергії” та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами), суворо врегульовано відносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, а також встановлено окремий порядок укладення договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”. 
Положеннями статті 64 Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлено, що постачальник “останньої надії” здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (положення пункту 3.4.4 глави 3.4. розділу ІІІ ПРРЕЕ). 
Відповідно до положень статті 64 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачальник “останньої надії” постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник “останньої надії” припиняє електропостачання споживачу. 
При цьому, відповідно до положень частини восьмої статті 64 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачальник “останньої надії” здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. 
Крім цього, положеннями пункту 1.2.9 глави 1.2 розділу I ПРРЕЕ встановлено, що постачальник “останньої надії” здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, зміст якого визначається постачальником “останньої надії” на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”. 
Так, відповідно до положень пункту 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ постачальник “останньої надії” здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. 
Положеннями пункту 6.2.3 Глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. 
Отже, договір про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” є публічним договором приєднання, вважається укладеним у визначених законодавством України та ПРРЕЕ випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”.
Пунктом 3.1.7 ПРРЕЕ передбачено, що Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.
Положеннями пункту 3 частини першої статті 57 Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України “Про ринок електричної енергії” про ринок визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п. 3.4.3 ТТРРЕЕ, постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики, затвердженої Регулятором. Також Постачальник зобов`язаний повідомляти споживача на своєму вебсайті або через засоби масової інформації про зміни тарифів (цін) у строки, визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник «останньої надії».
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 Договору (предмет Договору) – Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).
Згідно із п. 5.8 Договору - розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Розділом «Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» Комерційної пропозиції № 2 визначено: споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку. Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання Споживача, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до Акту купівлі - продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.
Відповідно до приписів п. 5.10 Договору, оплата виставленого Постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Як вже зазначалося, на підставі Звіту ПАТ «Запоріжжяобленерго», позивачем складено акт купівлі-продажу електричної енергії № 000370 від 31.01.2019, за яким відповідач спожив електроенергію в обсязі - 4 920 кВт*год на суму 15 524 грн 63 коп. та рахунок № 002320800337/07/001/03292 від 09.02.2019. 
Рахунок та акт отриманий відповідачем 15.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0100171731741. 
18.02.2019 відповідач сплатив оплату по рахунку.
На підставі Звіту ПАТ «Загторіжжяобленерго» , позивачем складено акт купівлі-продажу електричної енергії № 001883 від 28.02.2019, за яким відповідач спожив електроенергію в обсязі - 4 680 кВт*год на суму 14 767 грн 33 коп. та рахунок № 002320800337/07/002/05496 від 13.03.2019.
Рахунок та акт отриманий відповідачем 22.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0100172924799. 
15.03.2019 відповідач частково сплатив по вказаному рахунку у сумі 14 767 грн 27 коп.
На підставі Звіту ПАТ «Запоріжжяобленерго», позивачем складено акт купівлі-продажу електричної енергії № 002638 від 31.03.2019, за яким відповідач спожив електроенергію в обсязі - 4 560 кВт*год на суму 14 388 грн 68 коп. та рахунок № 002320800337/07/003/06388 від 09.04.2019. 
Рахунок та акт отриманий відповідачем 18.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0100172930250. 
Відповідач не сплатив по вказаному рахунку.
Отже, заборгованість відповідача, за спожиту електричну енергію в обсязі 18 240 кВт*год за січень-березень 2019 року, враховуючи часткову оплату, становить 14 388 грн 74 коп. 
Позивач листом № 44/10-3241/ПОН від 15.09.2025 звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з метою підтвердження обсягів електричної енергії у січні-березні 2019 року. 
У відповідь на вказаний лист позивача, ПАТ «Запоріжжяобленерго» листом № 007.2-66/5580 від 18.09.2025 підтвердило, обсяги спожитої електроенергії Фізичною особою підприємцем Швець Віталієм Степановичем у січня-березні 2019 року. 
Отже, заборгованість відповідача, за спожиту електричну енергію за січень-березень 2019 року, враховуючи часткову оплату, становить грн 87 коп. 14 388 грн 74 коп. 
Позивач листом № 44/11-713 від 25.05.2021 звернувся до відповідача з проханням погасити наявну заборгованість у найкоротші терміни.
Лист позивача залишився відповідачем без задоволення.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Доказів розірвання укладеного договору сторонами не надано.
Невиконанням своїх грошових зобов`язань споживач порушив вищевказані вимоги законодавства та умови діючого Договору.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 14 388 грн 74 коп. заборгованості за поставлену електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в розмірі 14 388 грн 74 коп. є обґрунтованими та доведеними.
Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 13 884 грн 15 коп. 15 % річних за загальний період з 30.03.2019 по 31.08.2025, 12 022 грн 01 коп. інфляційних втрат за період квітень-серпень 2025 року.
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Згідно з п.п. 2 та 6 п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та відшкодувати Постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, що покладені на нього чинним законодавством, та/або цим Договором.
Відповідно до положень п.п. 6 п. 7.1 Договору Постачальник має право отримувати відшкодування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства.
Відповідно до абзацу першого розділу «Додаткові зобов`язання Споживача» Комерційної пропозиції № 2, встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором у відповідності з частиною другою статті 625 ЦК України.
Розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача 15% річних в сумі 13 884 грн 15 коп. та 12 022 грн 01 коп. інфляційних втрат є вірним. Вимоги в цій частині також заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню.
За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Позивач надав докази в підтвердження наявності заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в розмірі 14 388 грн 74 коп.
Відповідач не спростував доводи позивача, не надав доказів оплати заборгованості за спожиту електричну енергію у спірному періоді або обґрунтованих заперечень проти позову.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною “права на суд”, адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” до Фізичної особи-підприємця Швець Віталія Степановича задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Швець Віталія Степановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код юридичної особи 19480600) 14 388 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят вісім) грн 74 коп. боргу за поставлену електричну енергію, 13 884 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн 15 коп. 15 % річних, 12 022 (дванадцять тисяч двадцять дві) грн 01 коп. інфляційних втрат, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору. 
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 09.01.2026.

Суддя С.С. Дроздова 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.