Справа № 127/27876/25
Провадження № 2-о/127/501/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2026   м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючої судді Бессараб Н.М.,
при секретарі Гондарук В.В., 
з участю заявника ОСОБА_1 та її представника – адвоката Якименко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницька міська рада, Немирівська міська рада Вінницької області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у якій просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що батьки заявниці, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно проживали у с. Супрунівка Вінницького району, Вінницької області. Заявник проживала і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мати заявниці, ОСОБА_3 , тобто дружина батька, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на транспортний засіб марки ВАЗ 210934-20 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки за життя заповіт він не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є заявниця, інших дітей в батька немає. 
Так, з березня 2023 року та по день смерті батько заявниці проживав з нею та її сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Весь період проживання батька із заявницею він не пересувався, був лежачим, зважаючи на отриману травму: перелом шийки правої стегнової кістки. Але і окрім цього, в нього було хворе серце, легені. А тому заявниця повністю його доглядала, возила з чоловіком на обстеження, займалася його лікуванням, неодноразово викликала швидку медичну допомогу до нього в критичних ситуаціях. Після його смерті заявниця займалася його похованням.
Оскільки заявниця спільно проживала з батьком на час відкриття спадщини, тому вона прийняла спадщину. З метою оформлення спадкових прав заявниця звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Посвятенка Ю.Д., проте отримала роз`яснення №55/01-16 від 22.08.2025, у якому вказано, що заявниця не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса або уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування протягом передбаченого законом шестимісячного строку, що свідчить про відсутність заведеної спадкової справи згідно з відомостями, наявними в Спадковому реєстрі. Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання заявниці, наявної у витягу з реєстру Вінницької територіальної громади, на час відкриття спадщини заявниця проживала у АДРЕСА_1 . Тобто, відповідно до інформації наявної в актовому записі про смерть ОСОБА_2 та у зазначеному витягу з реєстру територіальної громади, заявниця не проживала разом з батьком на час його смерті, тому нотаріус не може вважати заявницю спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Згідно з нормами статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Заявницею наданий акт про фактичне проживання осіб, складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 21.07.2025 року, а також довідка, видана ОСББ «А.Кримського-46», відповідно до яких ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_1 . Але інформація, що міститься у вказаних акті та довідці, суперечать відомостям, наявним в актовому записі про смерть ОСОБА_2 . Також нотаріус не може прийняти ці документи в якості підтвердження місця відкриття спадщини та факту прийняття спадщини, оскільки такі докази не передбачені нормами «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». У зв`язку з тим, що заявниці не вдалося оформити право на спадкове майно та враховуючи роз`яснення приватного нотаріуса, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою суду від 05.11.2025 залучено Немирівську міську раду Вінницької області в якості заінтересованої особи по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницька міська рада про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки згідно з матеріалами справи зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 з 2004 року є с. Супрунівка Немирівського району Вінницької області по день його смерті.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник – адвокат Якименко Ю.О. заяву підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту заяви та просили заяву задоволити. 
Представник Немирівської міської ради Вінницької області до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи у його відсутність, не заперечив щодо задоволення вимог заяви. 
Представник Вінницької міської ради Мельник С.С. не заперечив щодо задоволення заяви. 19.01.2026 до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою заявниці, суду пояснила, що з ОСОБА_1 знайома близько 20 років. Коли батько заявниці в 2023 році захворів, то ОСОБА_1 забрала його проживати до своєї квартири та здійснювала догляд, оскільки її батько був лежачим. Також, вона неодноразово бачила, як приїжджала швидка допомога до батька заявниці. 
Заслухавши пояснення учасників справи, свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 28.02.2006 проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта серії НОМЕР_2 (а.с. 27).
Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 11).
16.07.1988 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с. 12).
Мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 13).
Батько заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 10).
Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00053184483 від 22.08.2025, місцем проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться с. Супрунівка, Немирівський район, Вінницька область (а.с. 16).
Копією паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 підтверджується, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 на день його смерті є с. Супрунівка, Немирівський район, Вінницька область (а.с. 36).
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №82370474 від 29.08.2025, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про заведену спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 26).
З метою оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 заявниця звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Посвятенка Ю.Д., проте отримала роз`яснення №55/01-16 від 22.08.2025, у якому вказано, що заявниця не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса або уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування протягом передбаченого законом шестимісячного строку, що свідчить про відсутність заведеної спадкової справи згідно з відомостями, наявними в Спадковому реєстрі. Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання заявниці, наявної у витягу з реєстру Вінницької територіальної громади, на час відкриття спадщини заявниця проживала у АДРЕСА_1 . Тобто, відповідно до інформації наявної в актовому записі про смерть ОСОБА_2 та у зазначеному витягу з реєстру територіальної громади, заявниця не проживала разом з батьком на час його смерті, тому нотаріус не може вважати заявницю спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Згідно з нормами статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Заявницею наданий акт про фактичне проживання осіб, складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 21.07.2025 року, а також довідка, видана ОСББ «А.Кримського-46», відповідно до яких ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_1 . Але інформація, що міститься у вказаних акті та довідці, суперечать відомостям, наявним в актовому записі про смерть ОСОБА_2 . Також нотаріус не може прийняти ці документи в якості підтвердження місця відкриття спадщини та факту прийняття спадщини, оскільки такі докази не передбачені нормами «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (а.с. 15).
У зв`язку з тим, що заявниці не вдалося оформити право на спадкове майно після смерті батька та враховуючи роз`яснення приватного нотаріуса, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
У підтвердження вимог заяви ОСОБА_1 надала суду Акт про фактичне проживання осіб від 21.07.2025, складеного за участю сусідів заявниці, ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_9 (кв. АДРЕСА_5 ), ОСОБА_10 (кв. АДРЕСА_6 ) та довідку ОСББ «А.Кримського-46» від 22.07.2025, згідно з якими особа, не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно фактично проживав за вказаною адресою та вів спільне господарство з ОСОБА_1 (дочкою) (а.с. 17, 18). 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. 
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Нормами підпункту 1.13 пункту 1 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що місце відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання спадкодавця; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (рішення суду, документи, до яких вносились відомості про місце проживання тощо); місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.
Як вбачається з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
По справі встановлено, що місцем постійного проживання ОСОБА_2 та місцем відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є с. Супрунівка, Немирівський район, Вінницька область, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00053184483 від 22.08.2025 та копією паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 .
Заявниця ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом майна померлого ОСОБА_2 , з 28.02.2006 проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта серії НОМЕР_2 .
Надані заявницею докази, а саме: рентгенологічне дослідження ОСОБА_2 від 16.11.2023, консультативні медичні висновки щодо пацієнта ОСОБА_2 від 22.11.2023 та від 24.11.2023, виписка з медичної карти стаціонарного хворого №7545 ОСОБА_2 від 29.11.2023 за період його лікування з 16.11.2023 по 28.11.2023, лист КНП «ТМО «ВОЦЕМДМК ВОР» від 01.08.2025 щодо викликів 15.03.2023, 28.03.2023, 11.11.2023, 16.11.2023 бригади екстреної медичної допомоги щодо пацієнта ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не доводять факт постійного проживання ОСОБА_1 з своїм батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. (а.с. 19-24).
Долучені до заяви довідка ОСББ «А.Кримського-46» від 2.07.2025 та Акт про фактичне проживання осіб від 21.07.2025, складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці письмові докази можуть підтверджувати лише ті обставини, які існують на час їх складення. Утім, факт проживання певних осіб у певному місці в минулий час не може підтверджуватись актом, оскільки на час його складання ці обставини вже не існували. 
Свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою заявниці, суду пояснила, що з ОСОБА_1 знайома близько 20 років. Коли батько заявниці в 2023 році захворів, то ОСОБА_1 забрала його проживати до своєї квартири та здійснювала догляд, оскільки її батько був лежачим. Також вона неодноразово бачила, як приїжджала швидка допомога до батька заявниці. 
Відтак, тимчасове проживання батька заявниці у період з березня 2023 року по листопад 2023 року (8 місяців) за адресою: АДРЕСА_1 , навіть за умови здійснення заявницею догляду за хворим батьком, не може бути розцінено судом, як постійне проживання заявниці ОСОБА_1 з батьком - спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.
Більше того, без належних достовірних письмових доказів показання свідка не може розцінюватися як достовірні і достатні докази факту саме постійного (а не тимчасового під час здійснення догляду) проживання заявниці з батьком і являтись достатньою підставою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16 (провадження №61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц (провадження №61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц (провадження №61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).
Правозастосовна практика стосовно вирішення порушеного заявницею питання про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем є остаточно сформованою і усталеною.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Під час розгляду справи в суді інших доказів заявницею не було надано та не здобуто, тоді як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявницею не доведено у встановлений процесуальним законом спосіб факту постійного проживання зі спадкодавцем (батьком) на час відкриття спадщини. При цьому у матеріалах справи є достатньо доказів, що спростовують доводи заявниці.
Керуючись ст. ст. 2-7, 10-13, 76-81, 89, 293-294, 315, 319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницька міська рада, Немирівська міська рада Вінницької області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 28.01.2026.

Суддя: