ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року	справа № 380/24774/24  м. Львів	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАРТ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМАРТ ТРЕЙД» (далі – позивач, ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД») пред`явило позов до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державної податкової служби України, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення №18821 від 25.06.2024 ГУ ДПС про відповідність/невідповідність платника на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;
- зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржуване рішення відповідача не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку, а зазначення в ньому інформації про наявність операцій з постачання продукції із кодами УКТЗЕД 3824999690, 2709001000, 3824999690 та 3907500000 за період з 01.03.2024 до 17.05.2024 не свідчить про виконання вимог щодо вмотивованості індивідуального акту суб`єкта владних повноважень. На переконання позивача, відсутність у рішенні детальної розшифровки податкової інформації позбавляє права платника податків на подання таких документів з метою спростування доводів контролюючого органу щодо підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків. З метою захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 16.12.2024 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Свою позицію мотивує тим, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в його інформаційних системах, або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення позивача до платників, які відповідають Критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань. У свою чергу, безпосередньо рішення Комісії про віднесення платника до переліку таких, які відповідають критеріям ризиковості, без прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача. У підсумку зазначив, що оскільки позивачем не надано доказів, які б спростовували наявну у контролюючого органу податкову інформацію в базах ДПС, відтак оскаржуване рішення про відповідність ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» критеріям ризиковості платника податку є законним та обґрунтованим. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна податкова служба України, правом на подання пояснень не скористалася.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» (місцезнаходження: вул. Т. Шевченка, буд. 86, с. Чишки, Львівська обл., 81144; ЄДРПОУ 45211194) зареєстроване як юридична особа 17.01.2024. Основним видом економічної діяльності вказаного підприємства є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19). Крім того, серед додаткових видів діяльності товариства є діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними продуктами (46.75).
17.05.2024 ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» через електронний кабінет платника податків отримано рішення Головного управління ДПС у Львівській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №15224, згідно якого, у зв`язку з виявленням обставин та/або отримання інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Також у цьому рішенні зазначено коди податкової інформації, яка є підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:
код 03 - відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;
код 10 - у податковій звітності платника податку не відображено доходи, нараховані за виконані роботи чи надані послуги та виплачені самозайнятим та/або фізичним особам;
код 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності та/або за відсутності придбання послуг зберігання.
У графі «Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» вказано:
тип операції: придбання; період здійснення господарської операції з придбання: з 01.03.2024 по 17.05.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова – 3824999690; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції – 44960381; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку – нічого не вказано;
тип операції: придбання; період здійснення господарської операції з придбання: з 01.05.2024 по 17.05.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова – 2709001000; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43380525; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку – нічого не вказано;
тип операції: постачання; період здійснення господарської операції з постачання: з 01.03.2024 по 17.05.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова – 3824999690; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції – 39269807; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку – нічого не вказано;
тип операції: постачання; період здійснення господарської операції з постачання: з 01.03.2024 по 17.05.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова – 3907500000; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції – 39269807; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку – нічого не вказано.
28.05.2024 позивачем подано повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку. Зокрема, у поясненнях вказано: «…Суть господарської діяльності Товариства полягає у здійсненні посередництва у торгівлі товарами: Товариство знаходить постачальників товарів, придбає товари у постачальників (виробників товарів) та продає їх з метою отримання прибутку (посередництво). Доставка товарів покупцям здійснюється на комерційній основі, шляхом залучення сторонніх перевізників. Залежно від домовленості між покупцем та продавцем про умови доставки (за рахунок покупця чи продавця) транспортну компанію залучає та оплачує її послуги або продавець, або покупець.
Сфера діяльності Товариства - торгівля хімічними продуктами, відповідно до зареєстрованих КВЕДів.
У штаті підприємства працює 7 людей. Штатний розпис додається.
Постачальниками Товариства є компанії ТОВ «КОМПАНІЯ ВІП-ОЙЛ» на підставі договору №53 від 15.02.2024, ТОВ «КЕМІКАЛ СТЕЙТ» на підставі договору №1803-2 від 18.03.2024, ТОВ «ВТОР-ФЛЕКС» на підставі договору №1 від 23.02.2024, ТОВ «АВСК» на підставі договору №01-21.02/П від 21.02.2024, ТОВ «МАРІН-ТРЕЙД» на підставі договору №16042024-1 від 16.04.2024, ТОВ «ОІЛ ЕНЕРДЖИ ПЛЮС» на підставі договору №15042024-1 від 15.04.2024, ТОВ «ДЕЛЬТАХІМ» на підставі договору №240013 від 25.03.2024, ТОВ «ХІМ МАРКЕТ» на підставі договору №38 від 19.02.2024.
Для здійснення господарської діяльності Товариство не орендує складські приміщення, оскільки не має потреби забирати придбані товари на власні складські площі та їх зберігати, бо здійснює лише подальший перепродаж товарів покупцям в день їх придбання у постачальників. Для випадків, коли відвантаження від постачальника здійснюється швидше, ніж погоджується поставка на подальший продаж - Товариством укладено договір відповідального зберігання №12/02/24 від 12.02.2024 з ТОВ «НОВА Я».
Покупцями товарів, продаж яких здійснює ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД», зокрема є ТОВ «НОВА Я», поставка здійснюється на підставі договору №22-1 від 22.02.2024, та ТОВ «КІНГС САРЛ», згідно договору №05/02/24 від 05.03.2024.».
04.06.2025, з урахуванням отриманих від ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» інформації та копій відповідних документів від 28.05.2024 №1, відповідачем прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Зазначено коди податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості: код 03, код 11, та, крім того, зазначено: «Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, зокрема: первинні документи щодо зберігання; первинні документи щодо транспортування; складські документи (інвентаризаційні описи); розрахунковий документ; банківська виписка з особових рахунків».
17.06.2024 позивачем подано пояснення, аналогічні за змістом тим, які надані 28.05.2024. Крім того, подано: штатний розпис від 01.04.2024, договір оренди №17/01-24Ф від 17.01.2024, штатний розпис від 01.04.2024, договір поставки №53 від 15.02.2024, договір поставки нафтопродуктів №1803-3 від 18.03.2024, договір поставки №01-21.02/П, 21.02.2024, договір поставки нафтопродуктів №16042024-1 від 16.04.2024, договір поставки нафтопродуктів №15042024-1 від 15.04.2024, договір поставки №240013 від 25.03.2024, договір поставки №38 від 19.02.2024, договір зберігання №12/02/24 від 12.02.2024 та посвідчення про якість №33, якісне посвідчення №137.
25.06.2025, з урахуванням отриманих від ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» інформації та копій відповідних документів від 17.06.2024 №1, відповідачем прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Зазначено коди податкової інформації, які є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості: код 03, код 11, та, крім того, зазначено: «Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, зокрема: первинні документи щодо зберігання; первинні документи щодо транспортування; складські документи (інвентаризаційні описи); розрахунковий документ; банківська виписка з особових рахунків».
Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» звернулось з адміністративним позовом до суду.
Змістом спірних правовідносин є правомірність рішення відповідача від 25.06.2024 №18821 про відповідність платника податку ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» критеріям ризиковості платника податку.
Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі – ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абз. 1-2 п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі – Порядок №1165).
Згідно з визначеннями, наведеними у п.2 Порядку №1165:
автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації;
критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик;
ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Пунктом 3 Порядку №1165 визначено, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно до п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з п.6 Порядку №1165 питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Судом встановлено, що оскаржуване рішення не містить розшифрування податкової інформації, натомість податковим органом лише відтворено зміст п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що не дає можливості встановити, яких саме документів недостатньо контролюючому органу для прийняття рішень про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Положеннями п. 6 Порядку №1165 визначено, що комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.
Інформацію та копії документів подають платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Міністерством фінансів України.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.
Водночас суд звертає увагу, що Головне управління ДПС у Львівській області не вказує на моніторинг податкової накладної, поданої ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД», при аналізі якої зроблено висновок про ризиковість платника податків. Натомість вказує загальні спостереження та надає звіт щодо ведення ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» господарської діяльності.
Суд зазначає, що з метою виключення з переліку ризикових платників податків, ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД» подавало повідомлення та пояснення з викладом обставин діяльності та наданням первинних документів щодо придбання/реалізації продукції.
Проте відповідачем застосовано непрозорі механізми визначення товариства як такого, що відповідає Критеріям ризиковості, оскільки не доведено проведення необхідного моніторингу діяльності позивача перед тим, як винести рішення про віднесення його до переліку ризикових.
Порядком №1165 встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування. Встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Отже, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/ розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
Разом з цим, Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації, а суд при вирішенні спорів такої категорії, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, має дослідити і надати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання Комісії та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.11.2021 у справі №340/1098/20 та від 19.11.2021 у справі №140/17441/20.
При прийнятті рішення у даній справі суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 22.07.2021 у справі №520/111/20, від 16.12.2020 у справі №340/474/20, від 19.07.2023 у справі №420/7850/22, від 07.04.2023 у справі №280/3639/20.
Верховний Суд неодноразово вказував, що Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на них законодавством завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку, та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Додатком 4 до Порядку №1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Так, із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Додатком №1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає такий критерій, як наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з додатком 4 Порядку №1165 у рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та, у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, розшифровується, яка саме податкова інформація.
Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Разом з тим, оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою «наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції (зазначено в додатках)».
У процесі судового розгляду справи відповідачем також не надано суду жодного документа як доказу, на підставі якого винесено оскаржуване рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Крім того, зі змісту спірного рішення про відповідність позивача п.8 Критеріїв ризиковості неможливо встановити обставини його прийняття за наслідками подання позивачем для реєстрації податкових накладних. Реквізити таких податкових накладних оскаржуване рішення не містить.
Приймаючи оскаржуване рішення відповідач обмежився виключно зазначенням періодів здійснення позивачем господарської діяльності, вказавши ідентифікаційні коди платників, які були стороною операцій, які відповідач вважає ризиковими.
Відповідачем на підтвердження обґрунтованості прийнятого рішення не надано протоколів засідання комісії регіонального рівня щодо розгляду питань про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, а також доказів про наявність у контролюючого органу податкової інформації на підтвердження ризиків порушення позивачем норм податкового законодавства.
Суд звертає увагу на ту обставину, що у спірному рішенні відповідачем не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що у матеріалах справи наявні первинні документи, які оформлені позивачем в рамках господарських відносин із його контрагентами, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення, та які складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань. Належність та допустимість таких первинних документів відповідачем під сумнів не ставилась.
Суд зазначає, що сама по собі інформація не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки отримана податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією.
Зібрана податкова інформація щодо контрагентів позивача не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.
Суд звертає увагу, що висновки контролюючого органу зроблені виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах, носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Крім того, суд зазначає, що контролюючим органом не було проведено контрольних заходів щодо контрагентів позивача та дослідження їх первинних документів, не було доведено та надано належних доказів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №804/1984/16 та постанові Верховного Суду від 19.10.2023 у справі №160/5256/19.
При цьому, суд вказує на необґрунтованість тверджень контролюючого органу про наявність ризикових операцій, оскільки останній не надав відповідних пояснень щодо підстав та обґрунтувань власних висновків. Доказів на підтвердження проведеного аналізу поданих позивачем первинних документів відповідачем також не надано.
Отже, в даному випадку, використання податковим органом загальних висновків призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.
Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві тягар доказування покладається на суб`єкта владних повноважень. При цьому суб`єкт владних повноважень може посилатися лише на докази, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що вони не були отримані ним до його прийняття з незалежних від нього причин.
Положеннями ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №420/9371/22, від 13.02.2025 у справі №420/12149/23, від 22.07.2025 у справі №320/27091/23.
У справі, що розглядається, контролюючий орган на порушення вимог ст.77 КАС України не довів та не надав належні докази, які б досліджувався в ході засідання комісії, і які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
При вирішенні цього спору, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №1.380.2019.004162.
У справі Кобець проти України Європейський суд з прав людини, керуючись критерієм доведення поза розумним сумнівом (рішення у справі Авшар проти Туреччини), вказав, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Принцип оцінки доказів поза розумним сумнівом полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення (рішення від 14.02.2008 у справі Кобець проти України).
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.06.2023 року у справі №826/5397/18.
У своїй сукупності вказані нормативні положення свідчать, що саме відповідач повинен довести існування юридичного складу обставин та, як наслідок, правомірність прийняття спірного рішення.
Контролюючим органом не представлено результатів проведених перевірок поданих платником копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації, тобто доказів додержання вимог п.44, 46 Порядку №1165 при прийнятті спірного рішення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.04.2023 у справі №280/3639/20.
Порядком №1165 затверджено форму рішення, проте невиконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання його протиправним та скасування.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №340/1098/20.
Контролюючим органом на підтвердження своєї позиції не надано будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків, не надано доказів того, що відповідач вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику податків.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Враховуючи викладене вище, суд приходить висновку, що спірне рішення контролюючого органу не містить конкретної інформації, які саме документи складено позивачем із порушенням законодавства, або документів, які мав надати позивач на пропозицію контролюючого органу, але не надав.
До всього, контролюючий орган жодним чином не вказав, чому саме надані позивачем пояснення та первинні документи не враховані ним при прийнятті оскаржуваного рішення.
Також у рядку «Податкова інформація» рішення не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для його прийняття, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
Приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації стало відомо про такі висновки та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №640/11321/20.
Водночас в оспорюваному рішенні не наведено конкретну інформацію стосовно того, яка саме операція є ризиковою, в чому суть такої ризиковості та чому вся господарська діяльність є ризиковою. Платник податку має бути обізнаний з податковою інформацією, яка забезпечить йому право на подання на розгляд комісії регіонального рівня документів, необхідних для розгляду питання про виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку відповідно до п.6 Порядку №1165.
Крім того, відповідачем не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
Відтак, оскаржуване рішення не містить мотивації підстав та причин віднесення Товариства до ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві, зобов`язаний саме суб`єкт владних повноважень.
Враховуючи наведену вище практику Верховного Суду щодо застосування норм Порядку №1165, вказані обставини в комплексному аналізі наявних у матеріалах справи доказів, що надавались контролюючому органу для прийняття рішення про виключення Товариства з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, суд приходить висновку, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач не виконав законодавчо встановлених вимог щодо вмотивованості цього рішення, як акта індивідуальної дії. Крім того, таке прийняте не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.
Недотримання ж контролюючим органом вимог п.6 Порядку №1165 в частині мотивування оскаржуваного рішення, суд уважає істотним порушенням, наслідком чого є визнання такого рішення протиправним та його скасування.
Тому позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Також суд враховує, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області від 25.06.2024 №18821 є індивідуальним актом у відношенні до ТОВ «ХІМАРТ ТРЕЙД»» у розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України і може бути оскаржено у судовому порядку.
А тому безпідставним є посилання відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 18.09.2018 у справі №818/398/15, від 27.08.2019 у справі №540/2077/18 та від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, оскільки останні стосуються правовідносин, в яких застосуванню підлягала постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». В той же час, як було вказано вище, Порядок №1165, на відміну від положень Порядку №117, закріплює право суб`єкта господарювання на адміністративне та судове оскарження рішення про відповідність/невідповідність платника податків критеріям ризиковості, що мало наслідком відповідну зміну судової практики.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд враховує, що положеннями п.6 Порядку №1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
За таких обставин, зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним і ефективним способом захисту його порушеного права. Крім цього, такий спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 2 цієї норми регламентовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Приписами ч.1 ст.139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач за пред`явлення цього позову сплатив судовий збір на загальну суму 3028,00 грн згідно з платіжною інструкцією №157 від 02.01.2025.
За таких умов, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд
у х в а л и в :
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАРТ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.06.2024 №18821 про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАРТ ТРЕЙД» критеріям ризиковості платника податку.
3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМАРТ ТРЕЙД» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАРТ ТРЕЙД» сплачений судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМАРТ ТРЕЙД» (місцезнаходження: вул. Т. Шевченка, буд. 86, с. Чишки, Львівська обл., 81144; ЄДРПОУ 45211194).
Відповідач – Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003; ЄДРПОУ ВП 43968090).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Державна податкова служба України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053; ЄДРПОУ 43005393).

Суддя	Андрусів Уляна Богданівна