Справа № 750/8284/25 	Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н. Ю. 	
Провадження № 33/4823/9/26 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
Головуючого – судді Салая Г.А., за участі захисника Бредюка О.М., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2025 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 07 червня 2025 року о 09 год. 18 хв. в м. Чернігові по шосе Київське, 3 км, керував транспортним засобом СНЕVROLЕТ CAPTIVА, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Dragег 6820 АRНК - 0087, результат склав 1,40 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та винести нову постанову, згідно якої провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не надав оцінку діям патрульного поліцейського ОСОБА_2 після проведення тестування та доводам сторони захисту, оскільки вважає, що з боку поліцейського відносно ОСОБА_1 здійснювався психологічний тиск.
Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не дав відповідь, що він згоден з вказаним результатом. 
Вказав, що в протоколі ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з даним протоколом та роздруківку чеку драгер не підписував і відеозапис, який доданий до матеріалів справи не містить такої фіксації, що свідчить про фальсифікацію матеріалу з боку працівників патрульної поліції.
Зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
В зв`язку з цим вважає не дійсним огляд проведений поліцейським Гаркавим О.М., оскільки останній тиснувши на ОСОБА_1 змусив зазначити про згоду з результатом тестування.

Заслухавши захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 354071 від 07.06.2025 ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», результат склав 1,40 проміле.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені в них обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.
З переглянутого відеозапису вбачається, що на камеру відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксовано рух автомобіля та його зупинку.
Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння, водієві озвучені такі та запропоновано пройти огляд, чи у разі відмови або його незгоди з результатами огляду, роз`яснено, що такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Водій погодився пройти такий на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Результат був 1,40 проміле. ОСОБА_1 не заперечував, що вчора вживав алкогольні напої. 
Даний відеозапис правопорушення є безперервним, відтворює обставини події, які зафіксовані у протоколі та є предметом розгляду у судовому провадженні. 
Доводи захисника про не надання оцінки діям працівника поліції, доводам сторони захисту та здійснення психологічного тиску з боку патрульного поліцейського є безпідставними, оскільки апеляційний суд не вбачає правопорушень з боку працівника поліції та також погоджується, що такий проведений у спосіб та у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за згодою водія, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, та під відеозапис.
Також не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги про фальсифікацію матеріалів з боку працівників патрульної поліції щодо того, що роздруківку чеку драгер ОСОБА_1 не підписував і відеозапис не містить такої фіксації, оскільки відеозаписом зафіксовано підписання водієм чеку приладу «Драгер» що підтверджується матеріалами даного провадження.
Відтак, апеляційний суд не вбачає підстав вважати зібрані докази неналежними, а дії працівників поліції такими, що не відповідають Інструкції.
Місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив усі докази, що маються в матеріалах справи та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і яка є безальтернативною. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М.– залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай