П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/4467/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.фФ.   
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.  

09 грудня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Олексієнко О.В., 
представника відповідача: Голуба В.О.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2025 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 07.01.2025 року №20 "Про застосування дисциплінарних стягнень" щодо застосування дисциплінарного стягнення у виді зауваження.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що матеріали службового розслідування свідчать, що позивач, отримавши заяву ОСОБА_2 , того ж дня скерувала її для виконання начальнику відділу СУ ГУНП Шипнівському В.М. із встановленим терміном виконання 20.12.2024. При цьому, як вбачається з пояснень позивача, вона особисто наголосила ОСОБА_3 на необхідності контролю за своєчасним внесенням відомостей до ЄРДР та належною кваліфікацією, враховуючи, що заявник був на особистому прийомі у керівника ГУНП. 
Таким чином, позивач вжила всіх необхідних заходів в межах своїх посадових обов`язків щодо організації розгляду заяви:
- невідкладно визначила виконавця;
- встановила строк виконання;
- надала усні вказівки начальнику відділу Шипнівському В.М. щодо важливості справи та необхідності належного контролю;
- під час наради особисто наголосила безпосередньому виконавцю ОСОБА_4 на обов`язку контролювати належний розгляд зазначеного звернення, вчасне внесення відомостей в ЄРДР та належну кваліфікацію.
В свою чергу, аналіз правових норм та положень посадової інструкції, на підставі яких накладено дисциплінарне стягнення, свідчить про їх загальний та неконкретизований характер.
Суд першої інстанції також не навів конкретних обов`язків, які позивач повинна була вчинити, але не вчинила, що призвело до порушення службової дисципліни підпорядкованими поліцейськими.
Представник апелянта зауважує, що позивач, як керівник вищої ланки, забезпечила в межах її повноважень умови та можливість належного виконання підлеглими своїх службових обов`язків. 
При цьому, між позивачем (заступником начальника слідчого управління) та безпосереднім виконавцем Атаманчуком Р.В. (заступником начальника відділу), який допустив порушення строків реєстрації заяви в ЄРДР, є проміжна керівна ланка - начальник відділу ОСОБА_3 , який є безпосереднім керівником ОСОБА_4 
Позивач, як заступник начальника управління, здійснює загальне керівництво та контроль за роботою відділу через його начальника. Покладення на позивача обов`язку здійснювати безпосередній щоденний контроль за діями всіх працівників відділу нівелює роль керівника відділу та суперечить принципам управлінської діяльності.
Службовим розслідуванням не встановлено жодних фактів, які б свідчили про створення позивачем перешкод у роботі підлеглих працівників або неналежних умов для виконання ними службових обов`язків. Більше того, у висновку відсутні будь-які дані про те, що позивач не забезпечила організаційні умови для своєчасного розгляду звернень громадян або вчинила дії, які б ускладнювали роботу підлеглих. 
Відповідач не встановив, що порушення службової дисципліни підлеглими мали системний характер і здійснювались неодноразово, що могло вказувати наненалежне виконання керівником своїх обов`язків чи здійснення неналежного контролю за підпорядкованими поліцейськими. 
Сам по собі факт одноразового порушення підлеглим строку реєстрації заяви в ЄРДР не може свідчити про здійснення позивачем неналежного контролю як керівником.
Отже, на думку представника апелянта, причинно-наслідковий зв`язок та вина позивача не були встановлені у службовому розслідуванні та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої інстанції.
За результатами того самого службового розслідування дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження було застосовано до всіх причетних посадових осіб - як до безпосереднього виконавця Атаманчука Р.В., так і до його прямого керівника ОСОБА_3 , і до позивача. 
Такий підхід, як вказує представник апелянта, свідчить про відсутність індивідуалізації відповідальності та фактичне застосування принципу колективної відповідальності, що суперечить вимогам законодавства
З огляду на викладене, представник апелянта зазначає про наявність підстав для задоволенням апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив апеляційний суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач та представник позивача в судове засідання, призначене на 09.12.2025 не з`явились, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
В свою чергу, згідно матеріалів справи 05.09.2025 до суду апеляційної інстанції представником позивача подано заяву про відмову від позову, в якій представник просив прийняти відмову позивача від позову, визнати нечинним рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 та закрити провадження у справі.
В подальшому, 02.12.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про залишення заяви про відмову від позову від 05.09.2025 без розгляду.
Надаючи оцінку поданим заявам та враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували наявність повноважень у представника позивача – адвоката Давиденка Віктора Віталійовича, на подання заяви про відмову від позову, колегія суддів дійшла висновку про задоволення поданої заяви про залишення заяви про відмову від позову від 05.09.2025 без розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм  матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1551 від 18.12.2024 на підставі рапорту т.в.о заступника начальника ГУ- начальника слідчого управління ГУНП в Житомирській області було призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейськими СУ ГУНП в Житомирській області, що виразилися у недотриманні розумних строків розгляду заяви ОСОБА_2 від 27.11.2024 про можливе вчинення кримінального правопорушення секретарем Новогуйвинської селищної територіальної громади (а.с.16).
За результатами проведеного службового розслідування 01.01.2025 був складений висновок, згідно якого встановлено, окрім іншого, наявність в діях ОСОБА_1 порушення службової дисципліни, яке виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", п.2 ч.3 ст.1 та п.7 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині неналежного здійснення контролю за розглядом заяви ОСОБА_2 від 27.11.2024 за вих."К-5689-СЕД від 28.11.2024, а також необхідності знати і виконувати свої посадові обов`язки та контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові (а.с.17-21).
На підставі висновку службового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області прийнято оскаржуваний наказ від 07.01.2025 №20 "Про застосування дисциплінарних стягнень", згідно пункту 1 якого до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Як зазначено в пункті 1 оскаржуваного наказу ГУНП в Житомирській області від 07.01.2025 №20, підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження стало порушення службової дисципліни, яке виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", п.2 ч.3 ст.1 та п.7 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині неналежного здійснення контролю за розглядом заяви ОСОБА_2 від 27.11.2024 за вих."К-5689-СЕД від 28.11.2024 року, а також необхідності знати і виконувати свої посадові обов`язки та контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові (а.с.22).
Позивач, не погоджуючись з прийнятим наказом, звернулась з адміністративним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що алгоритм дій посадових осіб Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, в тому числі позивача, щодо розгляду письмового звернення ОСОБА_2 від 27.11.2024 про можливе вчинення кримінального правопорушення секретарем Новогуйвинської селищної територіальної громади повинен відповідати вимогам Порядку №100.
Разом з тим, всупереч вимогам Порядку №100 вказане письмове звернення ОСОБА_2 від 27.11.2024 до відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, як органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, було передано лише 10.12.2024, що визнається сторонами у справі, тобто з грубим порушенням передбачено Порядком №100 строку, а саме - не пізніше 24 годин з моменту його реєстрації.
Суд першої інстанції врахував, що вимоги пункту 5 розділу VI Порядку №100 прямо передбачають, що за виявленими в органах (підрозділах) поліції фактами порушення вимог нормативно-правових актів під час прийняття, реєстрації та розгляду заяв (повідомлень), внесення до ІКС ІПНП інформації про кримінальні правопорушення, осіб, які їх учинили, рух кримінальних проваджень проводяться службові розслідування відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність призначення та проведення службового розслідування, висновки якого слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження.
В свою чергу, суть спірних відносин по даній справі зведена виключно щодо наявності чи відсутності в діях позивача складу дисциплінарного правопорушення, зумовленого розглядом зазначеного письмового звернення ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції встановив, що до службових повноважень позивача, як заступника начальника СУ ГУНП в Житомирській області, віднесено здійснення контролю за оперативно-службовою діяльністю працівників підпорядкованого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Житомирській області.
Як зазначено в посадовій інструкції заступника начальника СУ ГУНП в Житомирській області, позивач несе персональну відповідальність, окрім іншого, "за виконавську та службову дисципліну особового складу слідчого управління", "забезпечує ефективне виконання завдань та функцій щодо захисту прав і свобод громадян" (а.с.30).
Враховуючи вказане, суд першої інстанції критично оцінив доводи позивача та її представника, що ОСОБА_1 був здійснений належний контроль за роботою підпорядкованого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Житомирській області щодо розгляду звернення ОСОБА_2 шляхом скерування такого звернення для організації виконання начальнику відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 із встановленим терміном виконання - 20.12.2024 та проведення 28.11.2024 відповідної наради з цього питання.
Суд зазначив, що контроль зі сторони позивача повинен забезпечити необхідний результат організації розгляду вказаного звернення ОСОБА_2 або об`єктивну доповідь безпосередньому керівникові про об`єктивні причини неналежного такого розгляду.
Водночас, як встановив суд першої інстанції, письмове звернення ОСОБА_2 від 27.11.2024 про можливе вчинення кримінального правопорушення секретарем Новогуйвинської селищної територіальної громади було зареєстровано 27.11.2024 за №К-5689-СЕД, а до органу досудового розслідування в особі відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для внесення відповідних відомостей до ЄРДР було скеровано лише 10.12.2024, тобто з грубими порушеннями вимог Порядку №100 щодо строку такого розгляду в межах 24 годин.
Приписи пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України зобов`язували позивача контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни щодо дотримання вимог Порядку №100 при розгляді звернення ОСОБА_2 та об`єктивно доповідати про результати такого розгляду безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції суд вказав про відсутність надання позивачем пояснень, доводів та обґрунтувань того стосовно того, яким чином з 27.11.2024 до 10.12.2024 позивачем здійснювався контроль за дотриманням вимог Порядку №100 при розгляді звернення ОСОБА_2 та які заходи вживалися для цього.
Вказане свідчить про те, що позивачем в силу неналежного виконання покладених повноважень не забезпечено виконавську та службову дисципліну за роботою підпорядкованого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Житомирській області та не забезпечено ефективне виконання завдань та функцій щодо захисту прав і свобод громадян" щодо розгляду звернення ОСОБА_2 , що призвело до того, що вказане письмове звернення було зареєстровано 27.11.2024 за №К-5689-СЕД, а до органу досудового розслідування в особі відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для внесення відповідних відомостей до ЄРДР було скеровано лише 10.12.2024, тобто з грубими порушеннями вимог Порядку № 100 щодо строку такого розгляду в межах 24 годин.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі – Закон України «Про Національну поліцію»).
За приписами статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) – це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;                             6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За змістом частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.
Керівник – це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.
Відповідно до вимог пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту передбачено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.
З метою забезпечення дотримання службової дисципліни відповідно до пунктів 7 та 8 частини першої статті 3, керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівнику, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень. У разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.
Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
При цьому дисциплінарним проступком в розумінні статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження;          2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність;                      5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено у статті 19 Дисциплінарного статуту, частиною третьої якої передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Як встановлено  з матеріалів справи, п. 1 наказу Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 07.01.2025 №20 «Про застосування дисциплінарних стягнень», наказано за порушення службової дисциплін, яке виразилось у невиконанні вимог  п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 ч. 3 ст. 1, п. 7 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині неналежного здійснення контролю за розглядом заяви   ОСОБА_2 від 27.11.2024 за вх. №К-5689 СЕД від 28.11.2024, а також необхідності знати і виконувати свої посадові обов`язки та контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівнику, застосовувати до заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Вказаний наказ прийнятий за результати службового розслідування, результати якого відображено у висновку від 01.01.2025 згідно якого встановлено, окрім іншого, наявність в діях позивача порушення службової дисципліни, яке виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", п.2 ч.3 ст.1 та п.7 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині неналежного здійснення контролю за розглядом заяви ОСОБА_2 від 27.11.2024 року за вих."К-5689-СЕД від 28.11.2024, а також необхідності знати і виконувати свої посадові обов`язки та контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові.
Як свідчить зміст висновку про результати службового розслідування, 27.11.2024 мало місце звернення ОСОБА_2 про можливе вчинення кримінального правопорушення секретарем Новогуйвинської селищної територіальної громади. Таке звернення та матеріали до нього були зареєстровані 27.11.2024 за №К-5689-СЕД та начальником ГУНП в Житомирській області системою електронного документообігу були скеровані для організації виконання заступнику начальника - начальнику Слідчого управління ГУНП в Житомирській області з терміном виконання до 20.12.2024.
Згідно висновків службового розслідування вказане звернення та матеріали до нього в той же день системою електронного документообігу були скеровані для організації виконання позивачу як заступнику начальника Слідчого управління ГУНП в Житомирській області з терміном виконання до 20.12.2024. 28.11.2024 позивачем вказані матеріали системою електронного документообігу були скеровані для організації виконання начальнику відділу СУ ГУНП в Житомирській області Шипнівському В.М. із встановленим терміном виконання до - 20.12.2024, який в той же день скерував їх до виконання заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області Атаманчуку Р.В. 
Згідно записів у журналі №150 реєстрації вхідних документів СУ ГУНП в Житомирській області вказані матеріли безпосередньо виконавцем Атаманчуком Р.В. були отримані лише 06.12.2024 і 10.12.2024 за вих.№СЕД-66208-2024 були направлені на адресу відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач – керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання – керівником органу досудового розслідування.
При цьому, Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100 (надалі - Порядок №100) регулює алгоритм дій працівників поліції щодо ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІКС ІПНП).
Пунктом 12 розділу IІ Порядку №100 визначено, що заяви (повідомлення), що надійшли до органу (підрозділу) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, служби діловодства реєструють та невідкладно передають керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.
Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту реєстрації в службах діловодства заяв (повідомлень) приймає рішення щодо їх реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) для подальшого розгляду відповідно до законодавства України.
Відповідно до вимог пункту 2 розділу III Порядку письмові заяви (повідомлення), що надійшли до центрального органу управління поліцією, головного управління Національної поліції, у яких є відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації службою діловодства працівники підрозділів діловодства невідкладно доповідають керівникові відповідного органу, після чого за його резолюцією невідкладно, але не пізніше 24 годин із часу реєстрації заяви чи повідомлення надсилають до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня, а копії цих матеріалів - до відповідного структурного підрозділу органу поліції за напрямом діяльності.
За приписами пункту 4 розділу III Порядку №100 заяви або повідомлення про кримінальні правопорушення, що надійшли до чергової служби головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів поліції, уповноважена службова особа після їх реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту реєстрації передає до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та інформує про це керівника головного управління Національної поліції чи його територіального (відокремленого) підрозділу поліції або особу, яка виконує його обов`язки.
Надаючи оцінку викладеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що всупереч вимогам Порядку №100, письмове звернення ОСОБА_2 від 27.11.2024 до відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, як органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, було передано лише 10.12.2024, що визнається сторонами у справі, тобто з порушенням встановленого строку - не пізніше 24 годин з моменту його реєстрації.
Відповідно до вимог пункту 5 розділу VI Порядку №100 за виявленими в органах (підрозділах) поліції фактами порушення вимог нормативно-правових актів під час прийняття, реєстрації та розгляду заяв (повідомлень), внесення до ІКС ІПНП інформації про кримінальні правопорушення, осіб, які їх учинили, рух кримінальних проваджень проводяться службові розслідування відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807.
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про правомірність призначення та проведення службового розслідування, висновки якого слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження.
Щодо наявності чи відсутності в діях позивача складу дисциплінарного правопорушення, зумовленого розглядом зазначеного письмового звернення ОСОБА_2 в контексті заявлених доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно – щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Начальник управління несе персональну відповідальність за організацію роботи управління, зобов`язаний забезпечити дотримання службової дисципліни, підлеглими особами, виконання ними обов`язків належним чином, контролювати їх діяльність.
Таким чином, встановлення фактів неналежної роботи управління, порушення підлеглими особами вимог дисциплінарного статуту та безпосередньо законів, а також підзаконних актів під час роботи, може мати наслідком притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника управління, як особи відповідальної за організацію та контролю за роботою управління.
Як встановлено судом з матеріалів справи, до службових повноважень позивача, як заступника начальника СУ ГУНП в Житомирській області, віднесено здійснення контролю за оперативно-службовою діяльністю працівників підпорядкованого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Житомирській області.
Згідно посадової інструкції заступника начальника СУ ГУНП в Житомирській області, позивач несе персональну відповідальність, окрім іншого:
-за виконавську та службову дисципліну особового складу слідчого управління;
-здійснює контроль за службовою діяльністю у межах наданих повноважень;
-забезпечує ефективне виконання завдань та функцій щодо захисту прав і свобод громадян (а.с.30).
Відтак, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта стосовно того, що одноразового порушення підлеглим строку реєстрації заяви в ЄРДР не може свідчити про здійснення позивачем неналежного контролю як керівником.
Як встановлено матеріалами службового розслідування, письмове звернення ОСОБА_2 від 27.11.2024 про можливе вчинення кримінального правопорушення секретарем Новогуйвинської селищної територіальної громади було зареєстровано 27.11.2024 року за №К-5689-СЕД, а до органу досудового розслідування в особі відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для внесення відповідних відомостей до ЄРДР було скеровано лише 10.12.2024 року, тобто з грубими порушеннями вимог Порядку №100 щодо строку такого розгляду в межах 24 годин.
В свою чергу, враховуючи положення пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також передбачені посадовою інструкцією обов`язки, позивач була зобов`язана контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни щодо дотримання вимог Порядку №100 при розгляді звернення ОСОБА_2 та об`єктивно доповідати про результати такого розгляду безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Відтак, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт здійснення позивачем контролю за дотриманням вимог Порядку №100 при розгляді звернення ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в наслідок  неналежного виконання покладених на позивача повноважень не забезпечено виконавську та службову дисципліну за роботою підпорядкованого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Житомирській області та ефективне виконання завдань та функцій щодо захисту прав і свобод громадян щодо розгляду звернення ОСОБА_2 , що в свою чергу призвело до порушення встановлених Порядком №100 строків внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
З огляду на вказане колегія суддів вважає, що службовим розслідуванням було об`єктивно та всебічно встановлено обставини і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування та правомірно застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження за порушення службової дисципліни, яке виразилось у невиконанні вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 ч. 3 ст. 1, п. 7 ст. З Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині неналежного здійснення контролю за розглядом заяви ОСОБА_2 від 27.11.2024 за вх. №-5689-СЕД від 28.11.2024, а також необхідності знати і виконувати свої посадові обов`язки та контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволенням позовних вимог, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються висновків суду першої інстанції.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений  ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 10 грудня 2025 року.

Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.