КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/9811/24                                                        Головуючий суддя у суді І інстанції Коробенко С.В.
Провадження № 33/824/4778/2025                                           Головуючий суддяу суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
24 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю представника Державної митної служби України Київської митниці - Келеберденка В.В., захисника ОСОБА_1 - адвоката Токовенка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Київської митниці Державної митної служби України на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «ЕМІЛЕНТ», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 Митного кодексу України,
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 483 МК України, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись з вказаною постановою, 12 березня 2025 року представник Київської митниці Келеберденко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 50 до 100 % вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення митних правил, що становить 27 766 627,43 грн з конфіскацією цих товарів. У зв`язку з неможливістю конфіскації предметів правопорушення, просить стягнути їх вартість на суму 27 766 627,43 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено всупереч вимогам ст. 245 КУпАП про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
За результатами вивчення документів встановлено, що товари широкого асортименту «косметичні продукти для шкіри, харчові добавки БАД, купальники, голки/ланцети для забору крові, вироби з недорогоцінних металів, покритих дорогоцінними металами, препарати для волосся, шампунь, захисний пластир, косметичні засоби та вироби для манікюрного та педікюрного сервісу, медичний хірургічний лазер, силіконові прокладки, фільтри повітряні, оптичне волокно, лінзи для насадок, захисне зовнішнє скло, дзеркало лазерного генератора, зовнішній блок, спліт повітряний тепловий насос, теплообмінник для охолодження, станція гарячого водопостачання в корпусі, тощо», загальною вагою нетто 18 235,74 кг та загальною вартістю 696 927,26 євро, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (18.08.2023) (1 EUR - 39,8415 грн.) складає 27 766 627,43 грн., були переміщені через митний кордон України у складі консолідованого вантажу за TIR Carnet №2 ХИ68689169 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх відправника та одержувача, неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.
Відповідно, на момент переміщення та митного оформлення вищевказаних товарів керівником ТОВ «ЕМІЛЕНТ» (ЄДРПОУ 45045099) була громадянка ОСОБА_1 . Перебуваючи на посаді керівника підприємства, ОСОБА_1 відповідала за фінансово-господарську діяльність підприємства і була зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.
Тому представник Київської митниці вважає, що в діях ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ЕМІЛЕНТ» наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що матеріали відповідей з митних адміністрацій Італії, Німеччини, Естонської та Австрійської Республік містять інформацію, яка пов`язана з переміщенням товарів в транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , згідно книжки МДП (Carnet TIR) № ХН68689169, а саме цей автомобіль переміщував товар через митний кордон України на адресу ТОВ «ЕМІЛЕНТ».
Вказує, що відомості щодо відправника, одержувача, найменування та вартості зазначених товарів, що містяться в документах, отриманих від митних органів Італії Німеччини, Естонії та Австрії не відповідають відомостям, вказаним у документах, поданих ТОВ «ЕМІЛЕНТ» при митному контролі та оформленні товарів в Україні.
25 вересня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. надіслав на електронну адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
У судовому засіданні представник Київської митниці - Келеберденко В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.
Вислухавши пояснення представника митниці та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Установлено, що 18 серпня 2023 року в зоні діяльності Одеської митниці (п/п «Старокозаче - Тудора») із території Республіки Польща через митний кордон України у транспортному засобі із р.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 на адресу ТОВ «БЕРІЛ КОМПАНІ» (ЄДРПОУ 45397603) переміщено товари «засоби для догляду за волоссям у асортименті та рекламна продукція (паперові пакети, пензлики для нанесення косметики, карти кольорової гамми фарб для волосся)», у кількості 88 місць, загальною вагою брутто 19 784,40 кг, нетто - 19 092,10 кг.
Підставою для переміщення вказаних товарів через митний кордон України були: попередня митна декларація від 17 серпня 2023 року № 23UA100000785108U2, а також товаросупровідні документи: книжка МДП (Carnet TIR) № XH68689169, CMR від 11 серпня 2023 року № 1108 та інвойс від 11 серпня 2023 року № RS-110823-1/ЕМ.
Згідно з товаросупровідними документами відправником товарів виступала компанія «4 LOGISTICS SRL» (STAZIONE PROSECCO 2634010 SGONICO, ITALY). Відповідно до CMR від 11 серпня 2023 року № 1108, складеної в місті SGONICO, місцем завантаження вантажу зазначено - SGONICO, Італія.
Після прибуття у зону діяльності Київської митниці, зазначені товари для вільного обігу на митній території України були заявлені декларантом ТОВ «ЕМІЛЕНТ» гр. ОСОБА_1 у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Західний» за митною декларацією типу «ІМ/40/ДЕ» від 19 серпня 2023 року № 23UA100100442341U7. Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 17 липня 2023 року № D17072023, укладений між компанією-продавцем - «REISTAR LIMITED» (63-66 HATTON GARDEN LONDON ENGLAND EC1N 8LE) та покупцем - ТОВ «ЕМІЛЕНТ» в особі директора ОСОБА_1 ,; договір комісії від 04 серпня 2023 року № 04082023 укладений між ТОВ «БЕРІЛ КОМПАНІ» (Комітент) та ТОВ «ЕМІЛЕНТ» (Комісіонер), в особі директора ОСОБА_1 (до митної декларації № 23UA100100442341U7), а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації.
Відповідно до п. 2 Розділу 2 «Права та обов`язки сторін» договору комісії від 04 серпня 2023 року № 04082023 (далі - Договір) Комісіонер зобов`язаний «Самостійно провести всю необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти товар, необхідний Комітенту на умовах, найбільш вигідних для Комітента за ціною не вище, призначеної йому останнім; виконати всю переддоговірну роботу, укласти Контракт із Продавцем Товару від свого імені, але за рахунок Комітента. Виконати всі необхідні митні й інші формальності, пов`язані із ввозом Товару на митну територію України…» (п.п. 2.1.1.). «Вантажоотримувачем товару є Комітент» (п. 3.2.).
Згідно із інвойсом від 11 серпня 2023 року № RS-110823-1/ЕМ, виставленим компанією «REISTAR LIMITED» (Великобританія) до ТОВ «ЕМІЛЕНТ», загальна вартість переміщених вищезазначених товарів становить 53 480,03 доларів США (USD), що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (18.08.2023) (1 USD - 36,5686 грн.) складає 1 955 689,83 грн.
На підтвердження митної вартості товарів, під час митного оформлення вказаного вантажу копії експортних митних декларацій країн відправлення/експорту не надавались. Державною митною службою України з метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні на митну територію України товарів в асортименті, в тому числі транспортним засобом з реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 (за Carnet TIR № XH68689169, декларація TIR № 23ITQ3J080010981T9), отримувачами яких заявлено ТОВ «БЕРІЛ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 45397603), листом від 20 листопада 2023 року № 26/26-04/11/2953 направлений запит до митних органів Італійської Республіки.
20 грудня 2023 року до Київської митниці листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 20 грудня 2023 року № 20-1/20-01-01/7.8/1360 надійшла відповідь митних органів Італійської Республіки (вх. митниці № 39877/4). Митні органи Італії листом від 21 листопада 2023 року № 701316/RU/AL надіслали інформацію у вигляді файлів Excel, яка містить в собі список транзитних митних декларацій типу TIR, підсумковий список електронних експортних операцій зареєстрованих в митній інформаційній системі та пов`язаних з декларацією TIR 23ITQ3J080010981T9.
В додаток до відповіді митні органи Італії надали електронну копію транзитної митної декларації типу TIR № 23ITQ3J080010981T9, відповідно до якої з території Італії в транспортному засобі з р.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 на підставі Carnet TIR № XH68689169, вивезені збірні товари загальною вагою брутто 19 784,40 кг, відправником яких зазначено компанію «ELEN-LUX-FIVE SRL» (AUTOPORTO FERNETTI S/N, 34016 MONRUPINO, Італія), одержувачем - «DESTINARI VARI ODESSA/KIEV-UA» / «Різні отримувачі Одеса/Київ-Україна». Товари, вивезені з території Італії за митною декларацією типу TIR № 23ITQ3J080010981T9, попередньо були оформлені митними органами Італії, Німеччини, Швейцарії та Словенії за наступними митними деклараціями: №№ 23ITQYG1T0235280E5, 23ITQTX1T0017977E8, тощо (детальний список з документів митниці).
Згідно з наданими електронними копіями вищезазначених декларацій в митному режимі експорт із території Італії, Німеччини, Швейцарії та Словенії в Україну відправлено товари різними компаніями на адреси різних одержувачів в Україні, сумарною вартістю, яка перевищує заявлену в Україні. Таким чином, згідно отриманої інформації, наданої митними органами Італійської Республіки, Федеративної Республіки Німеччини, Швейцарської Конфедерації та Республіки Словенія, встановлений факт переміщення у складі консолідованого вантажу товарів, оформлених за митними деклараціями загальною вагою нетто 16 859,504 кг та загальною вартістю 705 724,73 євро, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (18.08.2023) (1 EUR - 39,3335 грн.) складає 27 766 627,43 грн., відправлених із Італійської Республіки до України за Carnet TIR № XH68689169.
При цьому, відомості щодо відправника, одержувача та вартості зазначених товарів, що містяться в документах, отриманих від зазначених вище митних органів іноземних держав, не відповідають відомостям, вказаним у документах, поданих ТОВ «ЕМІЛЕНТ» при митному контролі та оформленні товарів в Україні.
На думку митного органу, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що судовим розглядом не встановлено достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.
Такий висновок суду першої інстанції Київський апеляційний суд вважає правильним з таких підстав.
Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються МК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.
Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Так, відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.
Між тим, Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.
Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Так, в матеріалах справи наявні всі товаросупровідні документи для здійснення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг, подані як при переміщенні товарів через митний корон України в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, так і під час митного оформлення товарів в Київській митниці Держмитслужби.
За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів та зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Апеляційним судом установлено, що поставка товару через митний кордон України здійснювалась на підставі попередньої митної декларації від 17 серпня 2023 року № 23UA100000785108U2, а також товаросупровідні документи: книжка МДП (Carnet TIR) № XH68689169, CMR від 11 серпня 2023 року № 1108 та інвойс від 11 серпня 2023 року № RS-110823-1/ЕМ.
Після прибуття у зону діяльності Київської митниці, зазначені товари для вільного обігу на митній території України були заявлені декларантом ТОВ «ЕМІЛЕНТ» гр. ОСОБА_1 у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Західний» за митною декларацією типу «ІМ/40/ДЕ» від 19 серпня 2023 року № 23UA100100442341U7. Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 17 липня 2023 року № D17072023, укладений між компанією-продавцем - «REISTAR LIMITED» (63-66 HATTON GARDEN LONDON ENGLAND EC1N 8LE) та покупцем - ТОВ «ЕМІЛЕНТ» в особі директора ОСОБА_1 ; договір комісії від 04 серпня 2023 року № 04082023 укладений між ТОВ «БЕРІЛ КОМПАНІ» (Комітент) та ТОВ «ЕМІЛЕНТ» (Комісіонер), в особі директора ОСОБА_1 (до митної декларації № 23UA100100442341U7), а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації.
Згідно з ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні. До спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню».
Апеляційному суду не надано доказів на підтвердження того, що вищевказаний контракт був розірваний або визнаний недійсним, є неукладеним та (або) нікчемним.
У суду першої інстанції не було підстав вважати, що митному органу, як підставу для переміщення товарів та під час їх митного оформлення, подано документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача вищевказаних товарів.
Зокрема, митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 , як директором та декларантом ТОВ «ЕМІЛЕНТ», дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача, ціни вищевказаного товару, а тому є недоведеним наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Висновок Київської митниці не може слугувати обґрунтованою підставою для складання протоколу про порушення митних правил та, зокрема розглядатися як доказ вини особи.
За таких обставин апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наявні у справі докази не є достатніми для підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Суб`єктивна сторона правопорушення, що визначене ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх вивезти з порушенням встановленого порядку.
Досліджені в суді матеріали справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Згідно із ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.
З урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Київської митниці Державної митної служби України не підлягає задоволенню.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують законність постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , а тому підстави для зміни чи скасування цієї постанови відсутні.
Керуючись положеннями ст. 294 КУпАП та ст. 458, 483 МК України, апеляційний суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 483 Митного кодексу України - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду                                                   С.А. Голуб