Справа № 736/2379/25
Номер провадження 2/736/70/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Пархомчук Т.В.,
за участі секретаря - Петренко О.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
відповідача – ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 35000 тисяч грн. матеріальної шкоди. Також позивач просила стягнути здійснені нею судові витрати, при цьому зазначила, що докази понесених витрат на правову допомогу буде надано суду протягом п`яти днів із дня ухвалення рішення.
Свої вимоги мотивує тим, що вона разом з своїм чоловіком 22.07.2025 виявили пошкодження пам`ятника, який вона встановила на могилі своєї матері. Чоловік позивача зробив повідомлення на службу 102 стосовно даної події. Працівниками поліції було встановлено, що до даної події причетний ОСОБА_3 , який при спилюванні дерев пошкодив пам`ятник. Позивач вказує, що на виготовлення ідентичного пам`ятника вона витратила 35000 грн., але відповідач відмовляється добровільно відшкодовувати завдані збитки, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду та просить задовольнити її позовні вимоги.
Ухвалою суду 06 жовтня 2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. 
Позивач її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначив, що таких коштів у нього немає відшкодувати завдану шкоду він не має можливості.
Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на кладовищі с. Парастовське, Корюківського району, Чернігівської області похована ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На її могилі пошкоджений пам`ятник, що підтверджується довідкою Рибинського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області № 71/10/15-11 від 12.08.2025.
Згідно електронного рапорту Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 5160 від 22.07.2025 вбачається, що 22.07.2025 о 10:01 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.07.2025 о 09:59 за адресою: Корюківський район с. Парастовське, вулиця Весела, повідомив, що тиждень тому пройшов буревій і на кладовищі наклонились дерева, коли місцеві мешканці спиляли сосни вона впала на гранітний пам`ятник тещі та пошкодила його.
У процесі опрацювання виклику працівники поліції під час опитування ОСОБА_3 встановили, що останній здійснював несанкціоноване спилювання дерев бензопилою «Штіль» 11 липня 2025 року та в ході зрізання одного з дерев, зрізане дерево пошкодило пам`ятник померлої ОСОБА_4 матері позивача.
Вказані обставини під час судового засідання підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які вказали на те, що після буревію вони поїхали на кладовище де похована ОСОБА_4 та виявили, що пам`ятник на могилі пошкоджений. Хоча за два дні до того пройшов буревій і на кладовищі попадало багато дерев, свідки вказали на те, що вони отримали інформацію щодо того, що пам`ятник не був пошкоджений саме буревієм. Під час обстеження прилеглої території вони з`ясували, що поруч біля могили було зрізане дерево, яке і впало на пам`ятник. Вони запідозрили в цьому ОСОБА_3 . Вони поїхали до відповідача додому, де ОСОБА_3 відмовився розмовляти та свідки викликали поліцію. В подальшому ОСОБА_3 в телефонних розмовах підтверджував те, що це саме він спиляв дерево та пошкодив пам`ятник, одна зазначив, щ у нього відсутні кошти для відшкодування завданої шкоди.
Свідок ОСОБА_7 під час судового розгляду вказала на те, що на наступний день після буревію на кладовищі, пам`ятник на могилі ОСОБА_4 був цілий.
ОСОБА_1 понесла витрати на відновлення порушеного пам`ятника. Згідно чеків № 4843220457 від 23.07.2025, № 4930145136 від 05.08.2025 позивач сплатила ФОП ОСОБА_8 за виготовлення пам`ятника двома платежами 35000,00 грн.
Відповідач добровільно матеріальну шкоду не відшкодовує.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В силу з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Як свідчать пояснення ОСОБА_3 , відібрані працівниками поліції, відповідач погодився з тим, що дійсно спиляв дерево не санкціоновано, яке пошкодило пам`ятник на похованні ОСОБА_4 , що свідчить про наявність протиправних дій ОСОБА_3 , що мало наслідком знищення чужого майна.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені, тому підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 35000,00 тисяч гривень.
З огляду на зазначене вище суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1211,20 гривень судового збору.
Керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 02.02.2026.

Суддя        Т.В.Пархомчук