ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "04" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1170/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Демченко Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу без виклику сторін
За позовом: Приватного акціонерного товариства ,,Національна енергетична компанія ,,Укренерго’’ (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25)
до відповідача: Приватного акціонерного товариства ,,Новокаховський завод селікатної цегли’’ (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, буд. 13)
про стягнення 20826,60 грн.
обставини справи:
25.03.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства ,,Національна енергетична компанія ,,Укренерго” (далі – ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго”) до Приватного акціонерного товариства ,,Новокаховський завод селікатної цегли” (далі – ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли”), в якій воно просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 20826,60 грн, що складається з заборгованості за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживача у сумі – 14964,88 грн, 3% річних у сумі – 1204,74 грн та інфляційного збільшення у сумі – 4656,98 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” посилається на порушення відповідачем умов договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії від 01.01.2019 № 0051-05032 у частині повної та своєчасної оплати.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 31.03.2025 залишив без руху позовну заяву Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до відповідача Приватного акціонерного товариства “Новокаховський завод селікатної цегли” про стягнення 20 826,60 грн.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 07.04.2025 відкрив провадження у справі № 916/1170/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та зупинив провадження у справі № 916/1170/25 до перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 908/1162/23 у касаційному порядку Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 27.10.2025: поновив провадження у справі № 916/1170/25; продовжив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін); запропонував учасникам справи подати до суду письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23.
Щодо строку розгляду справи суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. 
Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2,4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.
Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.
Позиція учасників справи.
Стислий виклад позиції позивача. 
На виконання умов договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії № 00051-05032 від 01.01.2019 позивач надав відповідачу послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії протягом лютого 2022 – липня 2022 на загальну суму 14964,88 грн, проте відповідач свій обов`язок по оплаті отриманих послуг не виконав.
Позивач вказує, що за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором споживача про надання послуг з передачі електричної енергії нарахував відповідачу 1204,74 грн 3 % річних, 4656,98 грн інфляційних втрат. 
Твердження відповідача, що матеріали справи не містять доказів підписання та направлення відповідачу, чи отримання ним актів надання послуг, актів-коригування, рахунків за послуги у спірний період є безпідставними, а доказів того, що відповідач після отримання актів наданих послуг звертався до позивача із запереченнями щодо обсягів споживання у спірний період суду не надано.
На переконання позивача у нього були відсутні правові підстави для припинення надання послуг відповідачу за спірним договором, оскільки відповідач в установленому порядку такі об`єкти від електропостачання не відключив, належних доказів направлення позивачу повідомлення про необхідність такого відключення суду не надав.
Позивач зауважує, що обсяги фактичного споживання ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли” за період лютий – червень 2022 року розраховані згідно з Паспортом точки передачі споживача на підставі даних АСКОЕ ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго”, за липень 2022 року, відповідно до постанови НКРЕКП № 555 від 31.05.2022 та сформовано оціночні дані комерційного обліку з використанням результатів вимірювання за попередню декаду.
На переконання позивача для повного, всебічного і законного вирішення справи № 916/1170/25 провадження в ній має бути зупинене до розгляду справи № 280/5808/23 Великою Палатою Верховного Суду, про що позивач заявив у клопотанні про зупинення провадження. 
Клопотання про зупинення провадження позивач обґрунтовує тим, що правовідносини у цій справі № 916/1170/25 є подібними до обставин, які є предметом розгляду у справі № 280/5808/23 та означених вище справах № 908/1162/23, № 910/9680/23, оскільки вирішувалося питання можливості застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України’’ до правовідносин, що виникли на територіях, які були фактично окуповані, але щодо яких Кабінетом Міністрів України не приймалося окреме рішення про застосування обмежень.
Стислий виклад заперечень відповідача. 
Відповідач проти позову заперечує, виходячи з такого. 
Фактично відповідач не має заборгованості перед позивачем, оскільки з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України припинив господарську діяльність та не був споживачем послуг з перетікання реактивної електроенергії. Плата за перетікання реактивної електроенергії безпосередньо пов`язана із фактом споживання електроенергії, а відтак, за відсутності самого факту споживання електричної енергії, не може утворитись заборгованість з надання послуг з перетікання реактивної електроенергії.
Про припинення здійснення господарської діяльності з початку березня 2022, через повномасштабне вторгнення рф в Україну, відповідач повідомив позивача у травні 2022 року шляхом надсилання листа електронною поштою. 
Відповідач стверджує, що розподільчий пункт РП2 фактично захвачено і він не знаходиться ані під управлінням ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли”, ані ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго”.
Відповідач повідомляє, що на території ВАТ ,,Новокаховський меблевий комбінат’’, де знаходиться Розподільчий пункт 2 (РП2), який є складовою частиною фідеру 629, власником якого є ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли”, розміщена техніка та особовий склад військ окупанта, безпечного доступу до РП2 не має. 
Додані позивачем до матеріалів справи акти приймання-передачі послуги, акт-коригування та рахунки за послугу з компенсації перетікань реактивної електричної енергії у форматі ,,Word’’, не містять підпису відповідача, в тому числі накладеного в електронному вигляді відповідно до вимог Закону України ,,Про електронні документи та електронний документообіг’’ та Закону України ,,Про електронні довірчі послуги’’.
Відповідач також зауважує, що дані комерційного обліку, що сформовані позивачем відносно відповідача, є такими, що не пройшли валідацію, та не можуть бути підставою для нарахування відповідачу будь-якої заборгованості.
На переконання відповідача вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1204,74 грн, інфляційних втрат у сумі 4656,98 грн не можуть бути задоволені з підстав їх безпідставності, за фактом неотримання відповідачем послуг за договором про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії. 
Факт тимчасової окупації міста Нова Каховка не може бути спростований, є загальновідомою обставиною, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача.
Твердження позивача, що відповідач не звертався до нього або до безпосередніх постачальників електроенергії із запереченнями щодо обсягів споживання у спірний період та не заявляв про необхідність відключення, є повністю необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач вважає, що висновки, викладені в пунктах 7.3-7.26 Постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви у цій справі, адже враховуючи положення статті 13-1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України’’ встановлено заборону передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Нова Каховка є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.
У письмових запереченнях на клопотання про зупинення провадження у справі (зареєстровані 17.11.2025 за вх. № 36494/25) ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли” не погоджується з необхідністю зупиняти провадження у справі № 916/1170/25 у зв`язку з розглядом Верховним Судом справи № 280/5808/23, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.
установив:
ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” виконує функції оператора системи передачі – юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії. 
01.01.2019 між ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” (власник мереж) та ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли” (споживач) укладено договір про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії №0051-05032 (далі Договір), згідно з яким власник мереж надає споживачу послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, а споживач здійснює оплату за надані на межі балансової належності електромереж послуги згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.
Відповідно до п.п. 4.4, 4.5 Договору розрахунковим вважається календарний місяць, для якого виконуються розрахунки обсягів перетікання реактивної електроенергії та обсяги споживання активної електроенергії по точках приєднання до електромереж Власника мереж. Розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформлюється згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.
У п.4.1 Договору сторони передбачили, що вимірювання та облік активної та реактивної електричної енергії у Споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж Власника мереж, здійснюється згідно з вимогами Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ).
Відповідно до п.6.1 Договору сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили. До обставин непереборної сили належать: пожежі, повені, землетруси, урагани, бурі, смерчі, блискавка, нагромадження снігу або ожеледь, вибух, ситуації, які загрожують цілісності Об`єднаної енергосистеми України та енергетичній безпеці України або її окремих органів, інші природні явища, локаути, страйки, саботаж, протиправні дії третіх осіб, інше промислове розладнання, дії громадського ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, масові заворушення, акт вандалізму, крадіжка та ушкодження електричних мереж Власника мереж, прийняття законів або нормативно-правових актів, що перешкоджають виконанню договірних зобов`язань у цілому або частково, якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання договору. Термін (строк) виконання зобов`язань за цим Договором у такому разі відкладається на період дії обставин непереборної сили. Якщо дія форс-мажорних обставин триває більше ніж шість місяців, то будь-яка із сторін має право розірвати договір. При цьому жодна із сторін не має права вимагати відшкодування збитків, пов`язаних із розірванням договору.
Згідно з п. 6.2, 6.3 Договору сторона, для якої виконання зобов`язань стало неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили, має письмово повідомити іншу Сторону про початок, тривалість та ймовірну дату припинення дії обставин непереборної сили. Наявність обставин непереборної сили підтверджується відповідною довідкою, виданою Торгово-промисловою палатою України.
Відповідно до п.7.1 Договору цей договір укладається строком на один рік, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку одна із сторін не повідомить іншу про відмову від цього Договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін (строк) за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, встановленому чинним законодавством.
Додатком № 1 до Договору є порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електроенергії.
У додатку № 2 до Договору сторони узгодили графік зняття показів засобів обліку електричної енергії. 
Додатком № 3 до Договору є розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача. 
В матеріалах справи наявні оформлені та підписані електронним цифровим підписом позивача акти здачі-приймання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, а саме: від 28.02.2022 на суму 3032,34 грн; від 31.03.2022 на суму 2669,00 грн; від 30.04.2022 на суму 825,70 грн; від 31.05.2022 на суму 2377,58 грн; від 30.06.2022 на суму 2839,16 грн; від 31.07.2022 на суму 1254,83 грн, а також акт-коригування від 23.05.2022 до акту здачі-приймання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії від 30.04.2022 та відповідні рахунки-фактури.
Зазначені рахунки та акти про здачі-приймання послуг направлено на електронну адресу ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли”.
Листом від 20.05.2022 № 47 ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли” повідомив ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” про те, що по причині окупації підприємство припинило свою роботу з березня 2022 року та просив не враховувати витрати за послуги з передачі електроенергії з цього періоду як такі, що споживалися відповідачем.
Посилаючись на несплату ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли” вартості наданих ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” послуг в період з лютого по липень 2022 року, позивач звернувся до господарського суду з позовом в рамках провадження у даній справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов таких висновків.
По суті позовних вимог. 
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, а також відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України ,,Про ринок електричної енергії’’, ПРРЕЕ, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, постановами Кабінету Міністрів України, НКРЕКП та іншими нормативно-правовими актами з питань електроенергетики.
Згідно із частиною 5 статті 2 Закону України ,,Про ринок електричної енергії’’ правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником ,,останньої надїї’’.
Кодекс системи передачі та Кодекс систем розподілу визначають, зокрема, порядок планування розвитку системи передачі та систем розподілу; умови та порядок доступу до системи передачі / розподілу, умови та порядок приєднання до системи передачі/розподілу, характеристики та порядок надання допоміжних послуг оператору системи передачі, порядок оперативного планування; порядок управління та експлуатації системи в нормальних та аварійних режимах; стандарти операційної безпеки, критерії, що застосовуються оператором системи передачі для диспетчеризації генеруючих потужностей та використання міждержавних перетинів, порядок диспетчеризації розподіленої генерації та умови надання пріоритетності об`єктам електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (частина 6 статті 2 Закону України ,,Про ринок електричної енергії’’).
Кодекс комерційного обліку визначає, зокрема, основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії (частина 7 статті 2 Закону України ,,Про ринок електричної енергії’’).
19.04.2018 набрали чинності ПРРЕЕ, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, які встановили необхідність переукладення всіх договорів між споживачами та постачальниками електричної енергії.
Згідно з пунктом 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 ,,Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії’’ укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених із відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку до цієї постанови.
Відповідно до пункту 4.1 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Пунктом 4.2 ПРРЕЕ визначено, що послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.
Відповідно до пункту 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Правовідносини між ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” (власник мереж) і ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли” врегульовані договором про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії № 0051-05032 від 01.01.2019. 
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.3,4 графіку зняття показів засобів обліку електричної енергії, який є додатком № 2 до Договору Оператор системи формує рахунок про оплату за перетікання реактивної електроенергії, податкову накладну та акт приймання-здачі робіт (послуг з перетікання реактивної електричної енергії) в 2-х примірниках та направляє їх споживачу. Споживач зобов`язаний протягом 5-ти календарних днів з дати отримання акту здачі-приймання робіт (надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії) направити на адресу Оператора системи один примірник такого акту, оформленого належним чином (підписаного та скріпленого печаткою). У разі неотримання Оператором системи у зазначений термін підписаного акта здачі-приймання робіт (надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії), або не надання заперечень щодо прийняття таких послуг, такий акт вважається погодженим, а послуги прийнятими Споживачем.
Як убачається з матеріалів справи, позивач сформував та підписав електронним підписом досліджені в описовій частині рішення акти здачі-приймання послуг, акт-коригування та рахунки-фактури.
Разом з тим, згідно з заявою-приєднанням ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” як постачальник, зобов`язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли’’ як споживача розташованих за адресою: 74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 13.
Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1269192 від 07.04.2025 ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли’’ зареєстроване за адресою: 74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 13. 
За визначенням, вміщеним у ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Відповідно до ч.3 ст.75 ГПК України, обставини визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Військова агресія російської федерації проти України, як і тимчасова окупація російською федерацією Новокаховської міської територіальної громади з лютого 2022 року є загальновідомими фактами, а відтак не потребують доказуванню. 
Більше того, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004), Новокаховська міська територіальна громада з 24.02.2022 перебуває в тимчасовій окупації Російської Федерації (п. 11 розділу ІІ Переліку).
Господарський суд установив, що ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” просить стягнути з ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли’’ заборгованість за електричну енергію у період з лютого по липень 2022 року, тобто у період, коли м. Нова Каховка знаходилося під тимчасовою окупацією військ Російської Федерації. 

Відповідно до ч.2 ст.13-1 Закону на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.
Згідно з ч.2 ст.13 Закону здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України’’ (далі Закон) правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 Закону).
Відповідно до правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, Правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі господарський суд звертає увагу на те, що обставини у справі № 280/5808/23 та у справі, що розглядається не є подібними, мають різний предмет спору, суб`єктний склад та відмінне нормативно-правове регулювання.
Так, у справі № 280/5808/23 відносини виникли між суб`єктом господарювання та суб`єктом владних повноважень щодо реалізації ним його публічно-владних управлінських функцій з підстав повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів (митних платежів). Згідно з обставинами справи господарська операція відбулася на території міста Василівка Запорізької області у період до тимчасової окупації. Спірним є питання застосування можливої/неможливої заборони на повернення митних платежів відповідно до ст. 13 Закону № 1207-VII, що визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території.
Тоді як у справі, що розглядається відносини виникли між двома господарюючими суб`єктами з приводу неналежного виконання умов Договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, переміщеної у м. Нова Каховка Херсонської області у період з лютого по липень 2022 року (під час тимчасової окупації). Спірні відносини у цій справі врегульовані ст. 13-1 Закону № 1207-VII щодо особливостей переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території.
З огляду на наведене господарський суд не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.
За таких обставин та правового регулювання, господарський суд вважає, що ПрАТ ,,НЕК ,,Укренерго” в період тимчасової окупації міста Нова Каховка, що є загальновідомим фактом, та де перебуває підприємство ПрАТ ,,Новокаховський завод селікатної цегли’’, не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання останньому електроенергії, а відтак відмовляє у задоволенні позову.
Суд зазначає, що його обов`язком при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
У пунктах 1-3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
З огляду на викладене суд зазначає, що учасникам справи було надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі та доречні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у позовній заяві, не спростовують вказаного висновку.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України позивачу не відшкодовується.
Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ухвалив:

У задоволенні позову – відмовити.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.
Повне рішення складено та підписано 04 лютого 2025 року.

Суддя Т.І. Демченко