Справа № 204/12983/25
Провадження № 3/204/76/26

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

 
12 січня 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, заступника командира частини з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , в званні «підполковник», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення приписів статей 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1 розділу ІV «Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ» затвердженого наказом Міністерства оборони України № 608 від 21 листопада 2017 року, розділу І пункту 14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 червня 2005 року № 359, в супереч вимогам статуту та п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 633 від 31 липня 2024 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , залишив без нагляду три гранати та 60 набоїв 7,62 мм, не передавши боєприпаси на облік служби РАО, чим порушив правила поводження зі зброєю, а також речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він не залишав предмети без нагляду, оскільки дане приміщення є службовим та зачиняється. Він на меті мав забезпечити безпеку. Вказане приміщення перебуває під охороною. Він не здав вказані предмети до спеціально облаштованого приміщення, оскільки такого у частині не має, а тому й зберігав вказані предмети у себе в кабінеті. Він мав на меті ознайомитися із вказаними предметами задля того щоб встановити, що вказані предмети не перебувають на обліку у військовій частині. Коли він повернувся до військової частини, то на той час вже була пізня година та не було можливості передати вказані предмети на склад військової частини. Він повернувся до військової частини 05 серпня 2024 року, але вже 06 серпня 2024 року зранку вказані предмети були вилучені співробітниками правоохоронного органу. Кабінет служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 знаходиться у місті, а саме у АДРЕСА_2 . На той час склад був зачиненим, про це він дізнався пізніше. Але, на той час, коли він повернувся до військової частини, він цього не знав, та й так був виснажений фізично, що прийняв рішення зачинити вказані предмети в кабінеті та потім передати їх до складу. Його кабінет не пристосований для зберігання вибухонебезпечних пристроїв. 
В судовому засіданні захисник Логвінов С.С. просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що боєприпаси були залишені без нагляду, оскільки вони перебували у зачиненому службовому кабінеті, яке знаходиться на території військової частини та перебуває під охороною. Сама військова частина не забезпечена умовами для зберігання вказаних предметів. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.
Питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Диспозицією ч. 2 ст. 172-19 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.
Зважаючи на приписи ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів до неї військовослужбовцям у структурних підрозділах Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (структурні підрозділи), командуваннях видів Збройних Сил України, інших органах військового управління (далі - органи військового управління), військових частинах (на кораблях), військових навчальних закладах, установах та організаціях Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (військові частини), а також національному персоналу з числа військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, який бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (національний персонал), визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 29 червня 2005 року № 359 (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 14 розділу І Інструкції, під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям командир (керівник, начальник) зобов`язаний нагадати їм порядок поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема щодо заборони: зберігання поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецької зброї, у тому числі й спортивної, та боєприпасів; залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду.
Згідно п. 4 розділу ІІ Інструкції, у підрозділах військової частини стрілецька зброя та боєприпаси до неї, у тому числі спортивна та навчальна, зберігаються в кімнаті для зберігання зброї в порядку, передбаченому статтями 144-151 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. У разі відсутності у підрозділі військової частини кімнати для зберігання зброї або приміщення для зберігання особистої зброї дозволяється зберігати стрілецьку зброю та боєприпаси в кімнаті для зберігання зброї вартового приміщення в окремих ставницях, шафах, ящиках.
Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України (далі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 17 серпня 2017 року № 440, обліку підлягає все військове мано незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним.
Пунктом 1 розділу V Інструкції, облік військового майна у службах забезпечення військової частини організовують начальники відповідних служб забезпечення, які в межах визначених обов`язків керують веденням обліку військового майна за визначеною номенклатурою та документальним оформленням його руху у військовій частині.
Згідно п. 11 розділу V Інструкції, військове майно, яке надійшло до підрозділу чи відправлено (здано) з підрозділу, ставиться на облік (знімається з обліку) у книзі обліку військового майна (склад, підрозділ) у той самий день. Дані цієї книги обліку повинні щоденно відображати достовірну наявність військового майна. 
Відповідно до п. 38 розділу Х Інструкції, на майно, зібране на полі бою і те, що надійшло з пораненими (хворими) до медичних підрозділів військової частини, оформлюються акти приймання-передачі військового майна. Зазначене майно здається на відповідні склади військової частини або приймається на місці їх представниками. Акт приймання-передачі військового майна складається в трьох (чотирьох) примірниках і є підставою для оприбуткування військового майна. Один примірник акта приймання-передачі військового майна залишається у відповідній службі забезпечення військової частини та по одному примірнику надається до фінансово-економічного органу військової частини та служби забезпечення органу військового управління. У разі якщо забезпечення військової частини військовим майном організовано через ПТЗВ центру забезпечення, додатковий примірник акта приймання-передачі військового майна направляється до центру забезпечення. За результатами встановлення належності майна до певного виду військового майна та проведення звірки облікових даних служб забезпечення військових частин з обліковими даними служб забезпечення органів військового управління до облікових регістрів служб забезпечення військових частин та служб забезпечення органів військового управління вносяться відповідні зміни.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими під час судового розгляду документами: протоколом № 16 про вчинення адміністративного правопорушення від 03 грудня 2025 року; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 серпня 2024 року за № 12024040000001167; протоколом обшуку від 06 серпня 2024 року; висновком експерта № СЕ-19/104-24/32330-ВТХ від 30 серпня 2024 року; висновком експерта № СЕ-19/104-24/32333-БЛ від 13 серпня 2024 року; витягом з наказу Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) від 28 квітня 2023 року № 53; протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 04 жовтня 2024 року; постановою старшого слідчого відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Гоги В.М. про закриття кримінального провадження від 15 жовтня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22 липня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 22 липня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 20 листопада 2025 року.
Суддею не може бути взятим до уваги посилання ОСОБА_1 на не залишення боєприпасів без нагляду, оскільки вони ним зберігались у службовому кабінеті, який був зачинений та був під охороною, оскільки відповідно до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 29 червня 2005 року № 359, ОСОБА_1 у разі відсутності у військовій частині кімнати для зберігання зброї повинен був передати на зберігання боєприпаси в кімнату для зберігання зброї до вартового приміщення.
Також, суддею не може бути взятим до уваги посилання ОСОБА_1 про те, що він не зміг належним чином здати вказані боєприпаси до складу військової частини, оскільки був уже пізній час, оскільки відповідно до п. 6 розділу І Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 17 серпня 2017 року № 440, обліку підлягає все військове майно незалежно вій його призначення та джерел надходження.
Слід окремо звернути увагу, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31 липня 2024 року № 633 про призначення службових розслідувань (а.с. 69), а саме доручено проведення службового розслідування по факту виявлення 22 липня 2024 року боєприпасів заступнику командира частини з морально-психологічного забезпечення – начальнику відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 (п. 2), та зобов`язано останнього забезпечити доставку знайдених 22 липня 2024 року боєприпасів та передання їх на облік служби ракетно-артилерійського озброєння встановленим порядком (п. 3), що свідчить про необхідність невідкладного забезпечення доставки трьох гранат та 60 набоїв 7,62 мм. до служби ракетно-артилерійського озброєння та заборону на їх збереження у службовому кабінеті ОСОБА_1 .
За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-19 КУпАП та доведеність його вини.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.
Приймаючи до уваги викладене, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.
З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме визнання вини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. 
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 172-19, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,- 

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя О.О. Некрасов