Справа № 453/2260/25
№ провадження 3/453/59/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

20 січня 2026 року м. Сколе
Суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., з участю захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Змінчак Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України,
за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 551774, складеного 26 грудня 2025 року о 23 год. 23 хв. поліцейським ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Любера А.С. в с. Дубина Стрийського району Львівської області на а/д Київ-Чоп, 650 км., ОСОБА_1 26.12.2025 о 22 год. 18 хв. в с. Дубина Стрийського району Львівської області на а/д Київ-Чоп, керувала автомобілем марки «Opel Zafira», н.з.  НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Змінчак Л.В. заявила клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , під час керування автомобілем порушила Правила дорожнього руху, а тому зупинка транспортного засобу працівниками поліції була безпідставною в порушення норм ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно їх вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння були неправомірними, а всі докази зібрані в результаті неправомірних дій є недопустимими. Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року №686/11314/17. Крім того на відеозаписі не зафіксовано явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Такі ознаки, як почервоніння шкіри обличчя та поведінка яка не відповідає обстановці, які на думку поліцейського свідчать про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності, так як 26.12.2025 о 22 год. 18 хв., тобто в час зупинки поліцейськими транспортного засобу ОСОБА_1 , температура повітря була низькою, а тому відповідно і було почервоніння обличчя. Щодо поведінки останньої, то така поведінка цілком відповідала обстановці, що підтверджується відео з надгрудної камери поліцейського. 
Суд, врахувавши пояснення захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відео з нагрудної камери, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надано протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 551774, складеного 26 грудня 2025 року о 23 год. 23 хв. поліцейським ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Любера А.С.; акт огляду на стан сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.12.2025; рапортом поліцейського ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області А. Любера від 26.12.2025.
Дослідивши надані докази, суд погоджується з доводами захисника про те, що матеріали справи не містять відомостей про причини зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 . Будь-яких постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, які б були винесені одночасно зі складанням протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи також не містять. 
Разом з тим, суд зауважує, що такі ознаки, як почервоніння шкіри обличчя та поведінка яка не відповідає обстановці, які на думку поліцейського свідчать про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності, так як 26.12.2025 о 22 год. 18 хв., тобто в час зупинки поліцейськими транспортного засобу ОСОБА_1 , температура повітря була низькою, а тому відповідно і було почервоніння обличчя. Щодо поведінки останньої, то така поведінка цілком відповідала обстановці, що підтверджується відео з надгрудної камери поліцейського. 
Так, статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, згідно п.2.4 цих Правил.
При цьому, статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Як вбачається із досліджених матеріалів, доданих до протоколу, водій ОСОБА_1 здійснювала вимушену зупинку транспортного засобу саме на вимогу поліцейського, тобто підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в поліцейського не було та із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що такий водій допустила будь-які порушення правил дорожнього руху, за які її слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.
Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів незалежно від характеру і ступеня, а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було перших.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах «Гефген проти Німеччини», «Тексейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України» будь яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.
Згідно ст. 62 Конституції України, вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з ч.3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах , одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 наявні лише формальні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя