Справа № 592/21151/25
Провадження № 1-кп/592/412/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12025200600001281 від 28.10.2025 щодо 
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка, громадянин України, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 05.06.2019 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 27.02.2020 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,
з участю учасників судового провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:
27.02.2020 ОСОБА_6 засуджений Шостинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З 12.03.2022 відбував покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія № 116».
03.10.2024 на підставі постанови начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116», ОСОБА_6 , відповідно до ст. 100 (101 ч. 3) КВК України був переведений з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116».
Відповідно до ч. 2 ст. 99 КВК України у дільниці соціальної реабілітації засуджені тримаються під наглядом, у вільний від роботи час від підйому до відбою користуються правом вільного пересування в межах території дільниці, з дозволу адміністрації колонії можуть пересуватися без нагляду поза територією дільниці, але в межах населеного пункту, якщо це необхідно за характером виконуваної ними роботи або у зв`язку з навчанням, можуть носити цивільний одяг, мати при собі гроші та цінні речі, користуватися грішми без обмеження, мають право відправляти листи, отримувати бандеролі, посилки, передачі, одержувати короткострокові побачення без обмеження, а тривалі побачення до трьох діб один раз на місяць, після відбуття шести місяців покарання в дільниці в разі відсутності порушень режиму відбування покарання, наявності житлових умов з дозволу адміністрації колонії можуть проживати в межах населеного пункту, де розташована колонія, із своїми сім`ями, придбати відповідно до чинного законодавства жилий будинок і заводити особисте господарство.
27.10.2025 близько 20:00, засуджений ОСОБА_6 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та не маючи дозволу адміністрації ДУ «Сумська виправна колонія № 116» на залишення меж дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116», маючи умисел на втечу з місця позбавлення волі - території дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116», без дозволу адміністрації установи виконання покарань, шляхом подолання паркану, самовільно залишив дільницю соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116», розташовану за адресою м. Суми, вул. Роменська, 110 та виїхав до м. Конотоп, Сумської області, тим самим порушив абз. 2 п. 4 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 та вимоги ст.ст. 99, 107 КВК України.
29.10.2025 близько 04.00 години під час проведення оперативно-розшукових заходів співробітниками ДУ «Сумська виправна колонія № 116» ОСОБА_6 був затриманий по вул. Мічуріна у м. Конотоп Сумської області. 
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 393 КК України, тобто втеча з місць позбавлення волі особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі. 
26.12.2025 між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі захисника – адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. 
Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України. Також сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020 у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, встановленні ст.476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості і призначенні обвинуваченому узгодженої міри покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та беззаперечно, підтвердив, що він дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, погоджується із визначеним в угоді покаранням, при цьому цілком розуміє, що наслідком укладення та затвердження цієї угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, та обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, добровільно укладену між ним та прокурором.
Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, відтак згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_6 погодився на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання та можливість його понести.
Роз`яснивши положення ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1, 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні.
Обвинувачений ознайомлений зі ст. 389-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання угоди про визнання винуватості.
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим є нетяжким злочином, він був переведений з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації, раніше неодноразово судимий (а.с. 67).
Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Згідно обвинувального акту, судові експертизи у кримінальному провадженні не проводились.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 314, 374, 475 КПК України, - 
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.12.2025 між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника – адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №12025200600001281 від 28.10.2025.
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 393 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного судом Сумської області від 27.02.2020 та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Речові докази: 
-мобільний телефон Redmi модель: М2003JI5SG, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , сірого кольору з сімкартою НОМЕР_3 , банківські картки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , посвідчення на ім`я ОСОБА_6 «Сумська виправна колонія (116) дільниця соціальної реабілітації» та гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 200 грн однією банкнотою, мобільний телефон РОСО X3 PRO imeil: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , музична колонка та флеш карта, чорні кросівки, резинові капці чорного кольору – повернути власнику ОСОБА_6 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7