КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа №340/2294/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 р. по 31.12.2020 р. основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 р.;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити з 01.02.2020 р. по 31.12.2020 р. перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 р. для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням із урахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021 р.;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021 р. для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням із урахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2022 р.;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2022 р. для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням із урахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2023 р. по 20.05.2023 р. основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2023 р.;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити з 01.01.2023 р. по 20.05.2023 р. перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2023 р. для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням із урахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. та 01.01.2023 р.;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. та 01.01.2023 р. з врахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2025 р. позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та знято із всіх видів забезпечення. Позивач вважає, що відповідач не здійснював йому виплату грошового забезпечення та допомоги на оздоровлення 01.02.2020 р. по 20.05.2023 р. із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. та 01.01.2023 р.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позов не визнає, вважає його безпідставним (а.с.22-26). Представник відповідача вказує про пропуск строків звернення до суду. Представник відповідача зазначає, що згідно з правилами формулювання актів Кабінету Міністрів України, визнання чинності акта не відновлює попередні акти, що втратили чинність через скасування. Судове рішення щодо скасування певного положення акта не призводить автоматично до відновлення попереднього порядку, що був встановлений раніше. У вирішенні справи необхідно враховувати акти, які мали чинність на момент виникнення спору. Виплата грошової допомоги для оздоровлення здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира не частіше одного разу в рік у разі вибуття військовослужбовця у щорічну основну відпустку чи без такого. Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 13.03.2020 р. по 28.02.2025 р. Факт виплати грошової допомоги для оздоровлення позивачу за період проходження військової служби підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.06.2020 р. №107 за 2020 рік, від 13.04.2021 р. №77 за 2021 рік, від 13.01.2022 р. №7 за 2022 рік, від 21.02.2023 р. №41 за 2023 рік, від 19.02.2024 р. №42 за 2024 рік, від 24.01.2025 р. №19 за 2025 рік.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.18-19).
15.05.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.38).
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,
ВСТАНОВИВ:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.03.2020 р. №52 підполковника ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу – Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 5 березня 2020 року №133 відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05.11.2019 №Д-322/1/9дск та Плану переміщення осіб офіцерського складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаду офіцера інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 з 13 березня 2020 року зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення (а.с.28).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2025 р. №45 полковника ОСОБА_1 , колишнього начальника відділу поточних операцій – заступника начальника управління поточних операцій штабу військової частини НОМЕР_1 , звільненого від займаної посади і призначеного наказом Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 18.02.2025 р. №58, відповідно до пункту 82, 83 та 257 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України, на посаду офіцера організаційно-планового відділу Центру інновацій та розвитку оборонних технологій ( АДРЕСА_1 ), з 28 лютого 2025 року виключений зі списків особового складу військової частини (всіх видів забезпечення) (а.с.29).
Отже, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 13.03.2020 р. по 28.02.2025 р.
Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду суд враховує наступне.
Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України, зокрема, частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Таким чином, перебіг тримісячного строку звернення до суду, установлений ч.2 ст.233 КЗпП України, розпочинається з дня виключення позивача зі списків особового складу військової частини, тобто з 28.02.2025 р., а позовна заява подана до суду 08.04.2025 р. з дотриманням строку звернення до суду.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 р. №260 (далі за текстом – Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
З огляду на пункт 1 розділу ІІ Порядку №260, посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №260 оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до постанови №704.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ХХІІІ Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) – на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Пунктом 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Згідно з пунктом 1 розділу ХХІV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі за текстом – Постанова №704) затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Пунктом 4 Постанови №704, у первинній редакції, було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності 24.02.2018 р., до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Тобто пунктом 4 Постанови №704 було визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Однак, у подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» були внесені зміни.
Отже, з 29.01.2020 р., тобто з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до змін внесених Постановою №103. Тобто, з 29.01.2020 р. була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018 р.
Разом з тим, Кабінетом Міністрів України 12.05.2023 р. прийнято постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704» (далі за текстом – Постанова №481), яка набрала чинності 20.05.2023 р.
Пунктом 1 Постанови №481 визначено скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Також пунктом 2 Постанови №481 внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виклавши абзац перший в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, у період з 29.01.2020 р. по 19.05.2023 р. розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений законом на 1 січня календарного року.
Так, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 р. №294-ІХ установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня – 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 р. №1082-ІХ установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня – 2270 гривень. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 р. №1928-ІХ установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня – 2481 гривня.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 р. №2710-ІХ установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб – 2684 гривні.
Таким чином, у період з 29.01.2020 р. по 19.05.2023 р., грошове забезпечення слід розраховувати із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Викладене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 25.04.2024 р. у справі №240/16735/21, від 05.06.2024 р. у справі №420/18318/23.
Судом встановлено, що у період з 13.03.2020 р. по 19.05.2023 р. базовою величиною для розрахунку ОСОБА_1 посадового окладу та грошової допомоги на оздоровлення Військовою частиною НОМЕР_1 використано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 1 762 грн.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_1 здійснивши нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 13.03.2020 р. по 19.05.2023 р. без застосування належної розрахункової величини для визначення посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а саме: прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, допустила протиправну бездіяльність.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 у період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 виплачувалася грошова допомога на оздоровлення у (а.с.30-35).
Суд враховує, що відповідно до пунктом 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Отже, грошова допомога на оздоровлення є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, розмір якого залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому підлягає перерахунку, з огляду на зміну розрахункової величини, що підлягає застосуванню при розрахунку грошового забезпечення військовослужбовця.
З метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 грошового забезпечення та грошової допомоги для оздоровлення за період з 13 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року – 2102 гривні, за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року – 2270 гривень, за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року – 2481 гривні, за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 р. – 2684 гривні.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору. 
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 12 березня 2020 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення без застосування належної розрахункової величини для визначення посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) провести перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) грошового забезпечення та грошової допомоги для оздоровлення за період з 13 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року – 2102 гривні, за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року – 2270 гривень, за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року – 2481 гривні, за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 р. – 2684 гривні.
4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного рішення суду – 04 лютого 2026 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ