Справа № 589/1895/25 
Провадження № 2-а/589/112/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2025 року 

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Курбанової А.Р., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №5372 від 06.12.2024р. про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, - 

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №5372 від 06.12.2024 року, винесеної тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення та накладено штраф в сумі 17000 грн.
Позов обґрунтований доводами про те, що вищезазначена постанова є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було розглянуто без його участі, у постанові не зазначено, на яку саме дату та час він повинен був з`явитись. Повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 або звернення йому вручені не були. Вважає, що оскаржувана постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, що могли б підтвердити факт умисного вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а під час провадження у справі про адміністративне правопорушення не виконані вимоги ст.ст. 258, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.
Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та постановлено здійнювати її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
12.05.2025р. від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позов, в якому представник заперечив проти позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник пояснив, що ОСОБА_1 згідно з повісткою № 1009133 від 06.11.2024 року, яка йому була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення, повинен був з`явитися 15.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних, але без поважних причин не з`явився, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Проставлення 18.11.2024 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця його зареєстрованого проживання, згідно з даними, які наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язанихта резервістів ( АДРЕСА_1 ) є належним підтвердженням його оповіщення про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Під час складання протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, доведено його права та обов`язки, які передбачені ст.268 КУпАП та повідомлено дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить особистий підпис позивача в протоколі про адміністративне правопорушення № 5372.
21.05.2025 року позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що в постанові йому не інкримінується не прибуття за повісткою, долученою відовідачем до відзиву до позову, а вказано зобов`язання прибути за зверненням № Е46718 від 21.11.2024 року. Відповідачем до суду не надано належних і допустимих доказів того, що він був повідомлений про наявність повістки № 1009133 від 06.11.2024 року та отримав її, відповідно до якої необхідно було прибути 15.11.2024 року о 09 годині для уточнення даних, внаслідок чого умисно не з`явився саме в цей час. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно з обліковою карткою до військового квитка (тимчасового посвідчення), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним, з 24.11.2022 р. його взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 44/. 
Відповідно до довідки № 58 від 13.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.05.2025 року /а.с. 17/.
02.12.2024р. уповноваженою особою офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 5372 /а.с. 28, 43, зворот/, згідно з яким останньому ставилося у провину те, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, за наступних обставин: військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1995 року народження, згідно зі зверненням № Е46718 від 21.11.2024 року, повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно зі зверненням № Е46718 від 21.11.2024 року в зазначену дату та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в період дії особливого періоду.
Крім того, із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 06.12.2024р. о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення № 5372 від 02.12.2024р. відсутні. 
До протоколу додано повістку № 1009133, сформовану 06.11.2024 року, про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 15.11.2024 року о 09:00 год. /а.с. 45/. Відповідно до копії поштового конверта (відправлення за № 0610203849950), який також долучений до протоколу, повістка про виклик до ТЦК була направлена позивачу на адресу: АДРЕСА_3 . Дане поштове відправлення за довідкою органу зв`язку повернуто не врученим за відсутністю адресата за вказаною адресою/а.с. 44, зворот/.
Відповідно до наданих відповідачем відомостей з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 44/, що також вбачається і з витягу з реєстру територіальної громади /а.с. 15/. 
06.12.2024р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 винесено постанову № 5372 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 /а.с. 27/.
З постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1995 року народження, згідно зі зверненням № Е46718 від 21.11.2024 року, повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно зі зверненням № Е46718 від 21.11.2024 року в зазначену дату та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно зі зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 до Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області №Е15092 від 15.11.2024 року щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколів про адміністративне правопорушення 02.12.2024р. гр. ОСОБА_1 , 1995 року народження, прибув у супроводі представника поліції. 
Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення № 5372 від 06.12.2024 р. неправомірною, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Зважаючи на позиції сторін у справі, суд вважає за необхідне, передусім, зупинитися на наступному.
Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, вчинення особою адміністративного правопорушення.
Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.
Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких, є обов`язком суб`єкта владних повноважень, згідно зі ст. 19 Конституції України.
Так, відповідно до ч. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП. 
За приписами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у порушенні якого позивача визнано винним оскаржуваною ним постановою, передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, крім іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок №560).
Відповідно до п. 21 Порядку №560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно з п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Відповідно до п.30 Порядку № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Тобто, враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу відповідача, що належною формою виклику (оповіщення) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є повістка.
Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі Інструкція).
Відповідно до ст. 256 КУпАП та п.3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
В постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №285/1535/15 міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Час вчинення правопорушення є однією із ознак його об`єктивної сторони.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 5372 від 02.12.2024 року час вчинення адміністративного правопорушення взагалі не вказано, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП та п.3 Інструкції та має значення при обрахуванні строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. В свою чергу, це позбавляє суд можливості оцінити правильність застосування відповідачем закону про відповідальність за адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП), дотримання строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП).
Більш того, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення не було встановлено на якій підставі у позивача виник обов`язок прибути до ТЦК, оскільки звернення, на яке міститься посилання в постанові, не є належною формою оповіщення особи, не зазначено конкретні дату та час, у які ОСОБА_1 зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 та з якою метою. Посилання відповідача у відповіді на позов на повістку № 1009133 від 06.11.2024 року, суд не приймає до уваги, оскільки як у протоколі так і в постанові про адміністративне правопорушення при викладі обставин правопорушення відсутнє посилання на вказану повістку. 
Відповідачем ані в протоколі, ані в постанові з достатньою мірою не розкрито суті вчиненого позивачем правопорушення, хоча формулювання обвинувачення повинно бути конкретним, оскільки є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи та є необхідним для підготовки до належного захисту, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Європейський суд з прав людини також в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки відповідного органу/посадової особи щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
За вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи 
Натомість в даному випадку недоліки складеного протоколу призвели до того, що складові об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення залишилися не встановленими та не перевіреними належними і допустимими доказами, власне притягнення позивача на підставі такого протоколу суперечило засадам законності і справедливості, адже пред`явлене позивачу обвинувачення, від якого він мав захищаться, було не конкретним та не чітким. Як наслідок, формулювання суті правопорушення в оскаржуваній постанові також є нечітким і неконкретним, без зазначення часу вчинення та інших істотних обставин, передусім, підстави і мети його виклику, тобто відповідачем допущено неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.
Відповідач, ухвалюючи оскаржувану постанову в порушення статтей 252, 256, 280 КУпАП, не надав належну оцінку всім обставинам справи у їх сукупності та не навів належного обґрунтування порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», постанова носить поверхневий і загальний характер, відсутній достатній для притягнення до адміністративної відповідальності опис обставин, встановлених під час розгляду справи (відсутні дата та час вчинення/ виявлення адміністративного правопорушення, підстава і мета виклику). 
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Зважаючи на наведені висновки, суд не вважає необхідним надавати оцінку іншим доводам позивача про недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення. 
Таким чином оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, як неправомірну та безпідставну. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Здійснюючи розподіл судових витрат, суд враховує положення ст.139 КАС України з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року по справі №522/22225/21.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,-  

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 № 5372 від 06.12.2024р. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп. судового збору. 
Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення/складання.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.  

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області        А.Р.Курбанова