КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі представника Енергетичної митниці Носко Ю.Ю., захисника ОСОБА_1 - адвоката Кишканя С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Енергетичної митниці за довіреністю Горзової Н.П. на постанову Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» код ЄДРПОУ 34781258, податкова адреса: Рівненська область, м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 44-А, -

за ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0358/903000/24 від 12.08.2024 року, 05.11.2022 автомобільним транспортом через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» відділи митного оформлення № 3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці на адресу ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» (33024, м. Рівне, вул. Макарова, буд. 44 А, код ЄДРПОУ 34781258) був переміщенний товар «Важкі дистиляти, газойлі. Паливо дизельне. EN590 10ppm» у кількості 21 987 кг вартістю 27 483,75 Євро (що за офіційним курсом валют НБУ станом на моменти перетину кордону дорівнює 979 213,03 грн).

Переміщення через державний кордон України відбувалося на підставі:
- зовнішньоекономічного контракта від 18.10.2022 № LT221018-NFT/ZAH;
- рахунка-фактури від 03.11.2022 № NFT-827;
- міжнародної автомобільно-транспортної накладної від 03.11.2022 № 881968;
- сертифікат (паспорт) якості від 08.09.2022 № 157754_4478751.

Зазначений товар був оформлений в Енергетичний митниці та випущений у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ 40 ЕА» від 05.11.2022 №22UA903050039836U0.

Відповідно до умов контракту від 18.10.2022 № LT221018-NFT/ZAH, укладеного між ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» (покупець), в особі директора ОСОБА_1 , та литовським підприємством "UAB Naftalita" (LT-08235, Kazimiero Lodygos g 1-91. Vilnius, Lithuania) (продавець), в особі директора ОСОБА_2 , продавець зобов`язується передати у власність, а покупець сплатити та прийняти товари - гази скраплені вуглеводневі та нафтопродукти. Якість товару має відповідати вимогам ДСТУ і ТУ, а також, кожна партія має супроводжуватися паспортом якості.

Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Нормами ст. 335 Митного кодексу України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» та від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з РФ.

Відповідно до положень пункту 8 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі Технічний регламент), «кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива».

Пунктом 5 Технічного регламенту до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів передбачено введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з РФ та Республіки Білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території РФ та Республіки Білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є РФ та Республіка Білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 590 (паливо дизельне) або їх аналогів.

З метою дотримання вищезазначених норм і заборон ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару та його відповідність стандартам EN 590:2013+А1:2017, до митних органів було подано сертифікат (паспорт) якості від 08.09.2022 № 157754_4478751, виданий заводом-виробником «Оrlen Lietuva».

01.03.2023 листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в РФ, підроблених сертифікатів якості виданих Public Company «Orlen Lietuva».

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 15.01.2024 № 7.6/7.6-20.3/13/240 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.

12.02.2024 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 09.02.2024 № D2 (12.11-9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».

Для уточнення та отримання додаткових роз`яснень щодо відомостей, наданих Public Company «Orlen Lietuva», Енергетичною митницею був підготовлений та направлений лист від 20.02.2024 № 7.6/7.6-20/13/895, зокрема щодо справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 08.09.2022  № 157754_4478751.

Листом від 13.03.2024 № D2 (12.11-9)-555 Public Company «Orlen Lietuva» повідомило Енергетичну митницю, що сертифікат (паспорт) якості від 08.09.2022 № 157754_4478751, наданий митним органам України під час перетину митного кордону України та митного оформлення товару посадовими особами ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ», заводом-виробником не видавався (у компанії не має записів, які б відповідали наданим номерам).

Отже, з метою дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи заборон та обмежень, ідентифікації товару при його переміщенні через митний кордон України митним органам ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» було надано документи, а саме сертифікат якості Orlen Lietuva від 08.09.2022 № 157754_4478751, що містить відомості про фізико-хімічні показники та виробника товару, факт видачі яких, виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено.

Відповідно до частини 2 статті 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» визначено, що незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Згідно з даними карти обліку особи, яка здійснює операції з товарами, керівником ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» є ОСОБА_1 .

Статтею 65 Господарського кодексу України передбачено, що керівник підприємства без доручень діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Згідно з інформацією розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження у справах про ПМП» встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 482, 483 МК України не притягувався.

Таким чином, керівником ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару Важкі дистиляти, газойлі, Паливо дизельне EN590 10ppm» з приховуванням від митного контролю у кількості 21 987 кг, вартістю 27 483,75 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 979 213,03 грн, шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, отриманих незаконним шляхом.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду представник Енергетичної митниці за дорученням Горзов Н.П. подала апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року, в якій просить її скасувати, та прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - 979213,03 грн з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил (шляхом стягнення вартості цих товарів - 979 213,03 грн).

В обґрунтування своїх вимог вказала, що суд при прийнятті постанови не повно з`ясував всі обставини справи, що призвело до невірних висновків, внаслідок чого зазначене судове рішення підлягає скасуванню у порядку, передбаченому п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

З висновками суду першої інстанції про відсутність доказів, які доводили б винуватість ОСОБА_1 , Енергетична митниця категорично не погоджується, оскільки в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, що у своїй сукупності беззаперечно вказують на вчинення саме керівником ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та встановлюють його вину.

Керівник ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України як керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства. Усі питання організації перевезення, оформлення та подачі документів, виконання зобов`язань за контрактом, тощо, лежать виключно в площині господарських правовідносин між ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» та його іноземним контрагентом UAB Naftalita. 

Замовлення (поставку в Україну) палива у UAB Naftalita здійснював саме керівник ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 на підставі зовнішньоекономічного контракту.

Саме ОСОБА_1 до митних органів України подавав сертифікат (паспорт) якості 08.09.2022 №157754_4478751, виданий компанією «Orlen Lietuva».

Разом з тим, реквізити сертифікату якості №157754_4478751 були зазначені в графі 5 CMR A№881968, що свідчить про те, що даний сертифікат слідував разом з товаром та подавався митному органу.

Таким чином, керівник ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 вчиняв активні дії щодо ввезення, митного оформлення та у подальшому введення в обіг на території України палива, а тому, саме останнім вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Важкі дистиляти, газойлі. Паливо дизельне» у кількості 21 987 кг, вартістю 979 213,03 грн. з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу, як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Враховуючи викладене, висновок Суду першої інстанції про те, що «всі документи надавались підприємством UAB Naftalita як продавцем, в тому числі і сертифікат якості, що викликав у працівників Державної митної служби сумніви щодо дійсності. При цьому керівник ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 був кінцевим отримувачем товару» не відповідає дійсності, оскільки Енергетичною митницею доведено згідно норм чинного законодавства України, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення та підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. А матеріали справи, у свою чергу містять беззаперечні докази, що вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. 

З метою дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи заборон та обмежень, ідентифікації товару при його переміщенні через митний кордон України митним органам посадовою особою ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» було надано документи, а саме сертифікат якості Orlen Lietuva від 08.09.2022 №157754_4478751, що містить відомості про фізико-хімічні показники та виробника товару, факт видачі яких, виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено.

З урахуванням викладеного, Суд першої інстанції дійшов хибного висновку, про відсутність умисних дій в діях ОСОБА_1 , оскільки останній чітко розумів та усвідомлював характер протиправної дії, ввів в обіг паливо дизельне невідомого походження та з невідомими фізико-хімічними характеристиками на підставі документу, одержаного незаконним шляхом та свідомо припускав настання шкідливих наслідків (складання протоколу про ПМП, завдання шкоди населенню, державі...).

Керівником ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 вчинено саме умисно вказане порушення митних правил.

Враховуючи викладене, зазначені в постанові обставини є хибними, помилковими, неповними та такими, що не відповідають дійсності і додатковий раз підтверджують формальний розгляд зазначеної справи без дослідження доказів, наявних у цій справі, спираючись на свою внутрішню оцінку та переконання з відповідними висновками, та неправильне трактування законодавства.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кишкань С.В. подав заперечення на апеляційну скаргу, у якій вказав, що постанова Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2025 року є законною та підлягає залишенню в силі. Енергетичною митницею не наведено у своїй апеляційній скарзі нових обґрунтувань та обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові.

Захисник вказує на відсутність складу правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, натомість висновки Енергетичної митниці з приводу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідають фактичним обставинам справи. 

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, директор ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» ОСОБА_1 , отримавши запрошення від Енергетичної митниці №7.6-3/20/13/3678 від 25.07.2024, надав свої доводи листом №1042 від 07.08.2024 щодо заданих у ньому питань, які стосувалися декларування товару за митною декларацією типу «І 40 ЕА» від 05.11.2022 №22UA903050039836U0. 

Крім того, ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» звернувся, шляхом направлення адвокатського запиту, до продавця товару підприємством «UAB Naftalita» з метою з`ясування дійсності сертифікату якості від 08.09.2022 №157754_4478751. 
У відповідь на вищевказаний адвокатський запит компанія «UAB Naftalita» повідомила, що товар: дизельне паливо сорту F був придбаний компанією «UAB Naftalita» y COWAX GmbH - 03.11.2022 року, на умовах FCA (термінал Daugavpils, Латвія) завантаженим в транспортні засоби з номерами №№ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . COWAX GmbH в свою чергу купив цей товар у SIA «EURO ENERGO COMPANY» (Латвія).

Як документ підтверджуючий походження і якість товару з боку постачальників компанії «UAB Naftalit» був наданий сертифікат якості № 157754_4478751 від 08.09.2022 року, виданий АТ «ОРЛЕН ЛИТВА». Вказаний сертифікат був долучений вантажовідправником (і за фактом першим відомим компанії «UAB Naftalita» власником товару) до пакету товарно-супровідної документації, який був відправлений разом з товаром за CMR № 881968 від 03.11.2022 року, як один із звичайних документів передбачених для такого роду поставок. Про що є відповідна відмітка в CMR. 

Оскільки товар був належним чином оформлений до експорту Латвійськими митними органами, а крім того у компанії «UAB Naftalita» за час прямого співробітництва з SIA «EURO ENERGO COMPANY» (яке до речі є одним з великих трейдерів нафтопродуктів в Латвії) не виникало ситуацій, які б давали підстави сумніватися в доброчесності та діловій репутації цієї компанії.

На підтвердження вищевказаної інформації компанією «UAB Naftalita» надано копії документів, щодо товару проданого за інвойсом № NFT-827 від 03.11.2022 року, а саме: ??копію інвойсу SIA «EURO ENERGO COMPANY» №1788 від 03.11.2022; ??копія сертифікат якості № 157754_4478751 від 08.09.2022; ??копія акту зважування від 03.11.2022; ??копія CMR № 881968 від 03.11.2022; ??копії експортно-транспортних документів. Захисник звертає увагу, що копія сертифікату якості №157754_4478751 від 08.09.2022, наданого компанією «UAB Naftalita», є ідентичною до копії сертифікату якості № 157754_ 4478751 від 08.09.2022 (том 1, а.с. 33), який міститься у матеріалах митної справи відносно ОСОБА_1 .

При експорті з країни Європейського Союзу сертифікат якості № 157754_4478751 від 08.09.2022 був наявний у відправника товару та заявлені митним органам країни експорту як товаросупровідні документи.

Партія пального, поставленого для ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» пройшла експортне митне оформлення (на підставі, в тому числі, вищевказаного сертифікату якості), що не викликало жодних питань у митних органів Латвії, України та митних брокерів (декларантів), що підтверджується експортними митними деклараціями та вантажно-транспортними накладними.

ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» не несе відповідальності за правильність заповнення та зміст вищевказаного сертифікату, оскільки отримало його від постачальника на території Європейського Союзу. Всі дії ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» щодо декларування імпорту дизельного палива на території України є законними, оскільки здійснювались на підставі документів, наданих вказаному товариству при постачанні товарів з країни ЄС.

Щодо посилання в Протоколі на інформацію від представництва АТ «Орлен Летува», що сертифікати якості № 157754_4478751 від 08.09.2022 не видавався литовським підприємством «Orlen Lietuva» (відомості про сертифікати якості з таким номером у підприємства відсутні), захисник просить суд критично ставитися до такого посилання, оскільки дана інформація вказує лише на відсутність номеру сертифікату, проте не доводить, що посадовими особами ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ», зокрема ОСОБА_1 , було отримано документи незаконним шляхом. 

Товаросупровідні документи разом з сертифікатами якості № 157754_4478751 від 08.09.2022 надавалися отримувачу відправником - при поставці товару, а отже були отримані ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» законним шляхом.

Захисник звертає увагу, на те, що у протоколі відносно ОСОБА_1 взагалі не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, тобто не вказано конкретно, які самі дії він вчинив. 

Крім того, захисник Малашнського В.В. вважає, що лист компанії «Орлен Летува» №Д2(12.11-9) - 339 від 09.02.2024 з долученою таблицею та лист компанії «Орлен Летува» №Д2(12.11-9) - 555 від 13.03.2024 є неналежними та недопустимими доказами, у зв`язку з чим вони не можуть бути використані при доведенні обставин щодо встановлення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. 

Отже вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. 

Крім того, сторона захисту вважає, що наявними є підстави для закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків для накладення стягнення. Відповідне клопотання також було заявлено під час розгляду справи у суді першої інстанції. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. 

На час направлення справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 до суду минули строки для накладення адміністративного стягнення. Датою виявлення можливого вчинення правопорушення, є 12.02.2024 року, коли Енергетична митниця отримала від компанії «Орлен Летува» лист № Д2(12.11-9) - 339 від 09.02.2024, тому у даному випадку строк накладення адміністративного стягнення закінчився 12.08.2024. Сама справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 надійшла для розгляду до Подільського районного суду м. Києва 02.09.2024, вже після закінчення строку для накладення адміністративного стягнення, що має наслідком закриття провадження у цій справі з відповідних підстав.

Заслухавши доповідь судді, представника Енергетичної митниці Носко Ю.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника ОСОБА_1 - адвоката Кишканя С.В., який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 486 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

При цьому наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні докази, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, документів, що одержані незаконним шляхом.

Апеляційний суд погоджується з висновками судді першої інстанції, виходячи з такого.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, поставка товару відбувалась на підставі контракту від 18.10.2022 № LT221018-NFT/ZAH, укладеного між ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» (покупець), в особі директора ОСОБА_1 , та литовським підприємством "UAB Naftalita" (LT-08235, Kazimiero Lodygos g 1-91. Vilnius, Lithuania) (продавець), в особі директора ОСОБА_2 .

За умовами п. 1 Контракту від 18.10.2022 № LT221018-NFT/ZAH продавець продає, а покупець купує товар - гази скраплені вуглеводневі та нафтопродукти. ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» є покупцем дизельного палива, при цьому згідно договірних умов Контракту, саме продавець підприємство "UAB Naftalita" надає на кожну партію товару сертифікат якості реалізованої партії товару.

На доведення пред`явленого обвинувачення митний орган посилався на листи від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні (лист від 09.02.2024 No. D2(12.11-9)-339; лист від 13.03.2024 No. D2(12/11-9)-555).

Так, долучений до протоколу про порушення митних правил сертифікат якості від 08.09.2022 № 157754_4478751 сам по собі не може вважатися належним доказом вини ОСОБА_1 у порушенні ним митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 1) при перевезенні автомобільним транспортом: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Згідно умов контракту продавець зобов`язується передати у власність, а покупець сплатити та прийняти товари - гази скраплені вуглеводневі та нафтопродукти. Відповідно до п. 2.2 Контракту якість товару має відповідати вимогам ДСТУ і ТУ, а також, кожна партія має супроводжуватися паспортом якості.

Відтак, за умовами зазначеного контракту, всі документи надавались підприємством "UAB Naftalita" як продавцем, в тому числі і сертифікат якості, що викликав у працівників Державної митної служби сумніви щодо дійсності.

Крім того, у відповіді на адвокатський запит направлений ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» до продавця товару підприємством «UAB Naftalita» з метою з`ясування дійсності сертифікату якості від 08.09.2022 №157754_4478751 зазначено, що як документ підтверджуючий походження і якість товару з боку постачальників компанії «UAB Naftalit» був наданий сертифікат якості № 157754_4478751 від 08.09.2022 року, виданий АТ «ОРЛЕН ЛИТВА». Вказаний сертифікат був долучений вантажовідправником (і за фактом першим відомим компанії «UAB Naftalita» власником товару) до пакету товарно-супровідної документації, який був відправлений разом з товаром за CMR № 881968 від 03.11.2022 року, як один із звичайних документів передбачених для такого роду поставок. Про що є відповідна відмітка в CMR. (а.с.158)

На підтвердження вищевказаної інформації компанією «UAB Naftalita» надано копії документів, щодо товару проданого за інвойсом № NFT-827 від 03.11.2022 року, а саме: копію інвойсу SIA «EURO ENERGO COMPANY» №1788 від 03.11.2022; копія сертифікат якості № 157754_4478751 від 08.09.2022; копія акту зважування від 03.11.2022; копія CMR № 881968 від 03.11.2022; копії експортно-транспортних документів.

Таким чином, посилання Енергетичної митниці, про те, що оскільки сертифікати якості не видавалися, то вони отриманні незаконним шляхом є необґрунтованими, так як матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ТОВ «ЗАХІДЕНЕРГОПОСТАЧ» отримав копії сертифікатів за відсутності законних підстав або з порушенням встановленого порядку, а вказане порушення є лише припущенням Енергетичної митниці.

Разом з тим, Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом. Тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на висновки, що містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти росії», «Карелін проти росії» можна дійти висновку, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

МК України передбачено, що протокол про ПМП є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті МК України, за якою складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

З системного аналізу наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Натомість, у протоколі про ПМП №0358/903000/24 від 12.08.2024 року не конкретизовано які саме дії на думку митного органу вчинив ОСОБА_1 , спрямовані на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю.

Зазначені в сукупності обставини доводять відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Разом з тим, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та прийняття нової постанови про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, представником Енергетичної митниці не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, постанова судді першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, відтак приходить до висновку про залишення апеляційної скарги представника Енергетичної митниці без задоволення, а оскаржуваної постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2025 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя - 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці за довіреністю Горзов Н.П. - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 758/10948/24
Апеляційне провадження № 33/824/5553/2025
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
Суддя у першій інстанції - Казмиренко Л.В.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.