номер провадження справи 19/191/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 Справа № 908/3379/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
Суддя Господарського суду Запорізької області Давиденко І.В., розглянувши матеріали справи № 908/1524/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКСПРЕС ТЕХБУД” (04073, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 32, ідентифікаційний код 39618812)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОЕКТАКВАБУД” (69118, м. Запоріжжя, вул. 1905 року, буд. 18, ідентифікаційний код 42066425) 
про стягнення 500 946,91 грн 

без виклику учасників справи 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 3714/08-07/25 від 05.11.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКСПРЕС ТЕХБУД” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОЕКТАКВАБУД” про стягнення заборгованості за договором поставки № ЕТ П 1612/2024 від 16.12.2024 у розмірі 500 946,91 грн, з яких301 997,90 грн основного боргу, 41796,14 грн – пеня, 150998,95 грн – штраф, 2109,14 грн – втрати від інфляції, 4044,78 грн - 3% річних. 
Позов обґрунтовано приписами ст. ст. 525, 526, 530, 612, 614. 617, 625 ЦК України, ст..ст. 193, 216-218,230 ГК України, мотивовано невиконанням відповідачем умов договору поставки № ЕТ П 1612/2024 від 16.12.2024 в частині оплати отриманого товару.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 05.11.2025 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3379/25 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.
Ухвалою господарського суду від 10.11.2025 позову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКСПРЕС ТЕХБУД до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОЕКТАКВАБУД” про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3379/25, присвоєно справі номер провадження 19/191/25; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників; розгляд справи по суті визначено розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Тією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а позивачу – строк для надання суду відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Ухвала про відкриття провадження у справі від 10.11.2025, яка надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 69118, м. Запоріжжя, вул. 1905 року, буд. 18, вручена засобами поштового зв`язку «Укрпошта» адресату, про щ свідчить відмітка: «вручено за довіреністю».
Згідно з календарним штемпелем відділення поштового зв`язку, що міститься на повідомленні про вручення відповідачеві копії ухвали про відкриття провадження, днем вручення ухвали є 25.11.2025.
Отже останнім днем строку для подання відзиву, встановленим в ухвалі суду про відкриття провадження, є 10.12.2025.
Судом встановлено, що в установлений ухвалою суду строк, відзив до суду не надійшов.
Суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/3379/25 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 19.01.2026.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути – визнання права.
З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТАКВАБУД» (далі- Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТЕХБУД» (далі- Покупець, відповідач) 16.12.2024 року укладено договір поставки № ЕТ П 1612/2024 (надалі – Договір).
За умовами п.п. 1.1- 1.2 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю в порядку та на умовах, визначених цим Договором щебінь, пісок тощо (далі- продукція), а Покупець зобов`язується прийняти Продукцію та оплачувати її на умовах цього Договору. Постачальник передає у власність Покупцю Продукцію в наступному асортименті: щебінь із природного каменю (гранітний) для будівельних матеріалів, виробів конструкцій та робіт фракцій 2-5 мм, 5-10 мм, щебінь фракції 5-20 мм, щебінь фракції 10-20мм, щебінь фракцій 20-40 мм, щебінь фракцій 410-70 мм, щебенево-піщана суміш для автомобільних доріг фракцій 0,05-40 мм, щебенево-піщана суміш фракції0,05-70 мм, Щебінь фракції 0,05-5 м, щебенево-піщана суміш для влаштування шарів дорожнього руху: ЩПС.С5.ДСТУ 9177-2;2022 з найбільшим номінальним розміром зерен 70 мм, ЩПС.С5.ДЛСТУ 9177-2;2022 з найбільшим номінальним розміром зерен 40 мм відсів, ЩПС.С5ДСТУ 9177-2;2022 з найбільшим номінальним розміром зерен 20 мм, ЩПС.С5.ДСТУ 9177-2;2022 з найбільшим номінальним розміром зерен5 мм, ЩПС.С5ДСТУ 9177-2;2022 з найбільшим номінальним розміром зерен 10 мм, відсів, пісок тощо. 
Відповідно до п. 1.3 Договору, кількісні характеристики, а також асортимент Продукції визначаються заявкам Покупця і закріплюються у відповідних видаткових накладних/специфікаціях. 
Загальна кількість Продукції, поставленої на підставі цього договору, визначається після припинення дії цього Договору на підставі відповідних видаткових накладних (п.1.4 Договору). 
Згідно з п. 2.1 Договору, ціна Договору складається із суми вартості Продукції, поставленої за всіма підписаними Сторонами видатковими накладними та/або специфікаціями, або акцептованими (шліхом оплати, часткової оплати) рахунками Постачальника виставленими Покупцю.
На підставі п. 2.2 Договору, продукція постачається за узгодженими Сторонами договірними цінами. Ціни на Продукцію зазначаються у видаткових накладних або у специфікаціях (за домовленістю сторін), які є невід`ємною частиною цього Договору. 
Ціна на продукцію включає вартість її навантаження та доставки до пункту призначення. У випадку поставки Продукції на умовах самовивозу ціна Продукції включає її навантаження. 
Відповідно до п.2.7 Договору, розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника 100% попередньої оплати вартості продукції (у тому числі її навантаження та доставки).
Згідно з п. 2.8 Договору, у випадку поставки Продукції на умовах п. 3.6 Договору Покупець повинен оплатити повну вартість поставленої Продукції протягом 3 (трьох) календарних днів з дати поставки. Сторони можуть передбачити інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується Сторонами додаткова угода до цього Договору.
Відповідно до п. 3.4 Договору, обов`язок Постачальника щодо поставки Продукції вважається виконаним з моменту надання у розпорядження (передачі) Продукції Покупцю відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 цього Договору. Приймання-передача Продукції здійснюється шляхом підписання відповідної видаткової накладної уповноваженими представниками Сторін. 
Згідно з п. 4.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю узгоджену партіями Продукції належної якості протягом строку вказаного в рахунку та/або в специфікації.
Відповідно д п. 4.3.4 Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі провести повну оплату вартості Продукції на умовах цього Договору.
Пунктом 5.5 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної сплати грошових коштів за цим Договором Постачальник має право нарахувати Покупцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки ГБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку. Уразі прострочення оплати понад 30(тридцять) календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) % суми заборгованості. У разі прострочення оплати понад 60 (шістдесят) календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) % від суми заборгованості.
Відповідно до п. 5.7 Договору, сторона, що прострочила виконання зобов`язання згідно з даним Договором, зобов`язана сплатити суму боргу, штраф, пеню, а також 10 (десять) процентів річних від простроченої суми. У відповідності д ст. 625 Цивільного кодексу України розмір процентів річних встановлений сторонами в Договорі.
Пунктом 9.4 Договору сторони домовились, що договір, додаткові угоди до договору, додатки до договору можуть підписуватись з використанням КЕП. При цьому сторони можуть підписувати зазначені документи і в паперовому вигляді. Сторони домовились, що первинні документи, облікові регістри та бухгалтерська звітність, створені у формі електронного документа, за Договором повинні зберігатися на електронних носіях інформації у формі, що дає змогу перевірити їх цілісність на цих носіях, та протягом строку, що не повинен бути меншим від строку, встановленого для відповідних документів на папері. 
Підписані електронні документи за допомогою КЕП мають силу оригіналів (п.9.5 Договору). 
Відповідно до п. 6.1 Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині грошових зобов`язань – до їх повного виконання Сторонами. 
На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу, а покупець прийняв Продукцію на загальну суму 2 309 665,70 грн, про що свідчить видаткові накладні: 
№ 1116 від 17.12.2024 на суму 53 872,00 грн, у т.ч. ПДВ; №1191 від 18.12.2024 на суму 135 933,00 грн в т.ч. ПДВ; №1361 від 20.12.2024 на суму 69139,00 грн в т.ч. ПДВ; №927 від 27.01.2025 на суму 69 895,00 грн в т.ч. ПДВ; №984 від 28.01.2025 на суму 256 025,00 грн в т.ч. ПДВ; № 1052 від 29.01.2025 на суму 32 746 грн в т.ч. ПДВ; № 200 від 05.02.2025 на суму 191 163,00 грн в т.ч. ПДВ; №№274 від 06.02.2025 на суму 110 236,00 грн в т.ч.ПДВ; №345 від 07.02.2025 на суму 12 078,80 грн в т.ч. ПДВ; №756 від 14.02.2025 на суму 196 674,80 грн в т.ч. ПДВ; №1072 від 25.02.2025 на суму 9 150,00 грн в т.ч. ПДВ; №118 від 26.02.2025 на суму 142 940,00 грн в т.ч. ПДВ; №11202 від 27.02.2025 на суму 42 791,00 грн вт.ч. ПДВ; №1825 від 27.03.2025 на суму 7 267,20 грн в т.ч. ПДВ; №74 від 01.04.2025 на суму 52 150,00 грн в т.ч. ПДВ; №352 від 05.04.2025 на суму 70 469,00 грн в т.ч. ПДВ; №429 від 07.04.2025 на суму 28 735,00 грн. в т.ч. ПДВ; №521 від 08.04.2025 на суму 70 420,00 грн в т.ч. ПДВ; №856 від 11.04.2025 на суму 81 781,00 грн в т.ч. ПДВ; №1101 від 15.04.2025 на суму 45 045,20 грн в т.ч. ПДВ, №1310 від 17.04.2025 на суму 41 622,00 грн в т.ч. ПДВ; №1709 від 24.04.2025 на суму 109 120,80 грн в т.ч. ПДВ; №199 від 02.05.2025 на суму 9 945,60 грн в т.ч. ПДВ; № 1022 від 12.05.2025 на суму 4 558,40 грн в т.ч. ПДВ; № 1401 від 15.05.2025 на суму 45 349,20 грн в т.ч ПДВ; №1502 від 16.05.2025 на суму 68 998,50 грн в т.ч. ПДВ; № 1711 від 19.05.2025 на суму 99 041,30 грн; № 1825 від 20.05.2025 на суму 77 833,50 грн в т.ч. ПДВ; № 1925 від 21.05.2025 на суму 10 955,40 грн в т.ч ПДВ.
Видаткові накладні підписані представниками без будь-яких зауважень електронними підписами представників підприємств. 
Відповідач поставлений товар оплатив частково на суму 2 007 667,80 грн.
Отже, позивач виконав взяті на себе за Договором № ЕТ П 1612/2024 зобов`язання, поставив товар на суму 2 309 665,70 грн, проте, в порушення умов укладеного між сторонами Договору, відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем склала 301 997,90 грн.
Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором, наявність заборгованості стали підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення витрати від інфляції на суму 2109,14 грн, 3% річних в розмірі 4044,78 грн.
Також, на підставі п. п.5.4 Договору позивач заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 41 796,14 грн та штраф в розмірі 150 998,95 грн.
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. 
Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язання – правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). 
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 цієї ж норми ЦК України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Стаття 530 ЦК України встановлює, якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату). Якщо строк (період) виконання боржником зобов`язання не встановлений або зазначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в любий час. Боржник повинен оплатити такий борг в семиденний строк з дня пред`явлення вимоги, якщо зобов`язання негайного виконання не витікає із договору або актів цивільного законодавства.
Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору № ЕТ П 1612/2024 від 16.12.2024, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 2 309 665,70 грн, що підтверджується видатковими накладними: 
№ 1116 від 17.12.2024 на суму 53 872,00 грн, у т.ч. ПДВ; №1191 від 18.12.2024 на суму 135 933,00 грн в т.ч. ПДВ; №1361 від 20.12.2024 на суму 69139,00 грн в т.ч. ПДВ; №927 від 27.01.2025 на суму 69 895,00 грн в т.ч. ПДВ; №984 від 28.01.2025 на суму 256 025,00 грн в т.ч. ПДВ; № 1052 від 29.01.2025 на суму 32 746 грн в т.ч. ПДВ; № 200 від 05.02.2025 на суму 191 163,00 грн в т.ч. ПДВ; №№274 від 06.02.2025 на суму 110 236,00 грн в т.ч. ПДВ; №345 від 07.02.2025 на суму 12 078,80 грн в т.ч. ПДВ; №756 від 14.02.2025 на суму 196 674,80 грн в т.ч. ПДВ; №1072 від 25.02.2025 на суму 9 150,00 грн в т.ч. ПДВ; №118 від 26.02.2025 на суму 142 940,00 грн в т.ч. ПДВ; №11202 від 27.02.2025 на суму 42 791,00 грн в т.ч. ПДВ; №1825 від 27.03.2025 на суму 7 267,20 грн в т.ч. ПДВ; №74 від 01.04.2025 на суму 52 150,00 грн в т.ч. ПДВ; №352 від 05.04.2025 на суму 70 469,00 грн в т.ч. ПДВ; №429 від 07.04.2025 на суму 28 735,00 грн. в т.ч. ПДВ; №521 від 08.04.2025 на суму 70 420,00 грн в т.ч. ПДВ; №856 від 11.04.2025 на суму 81 781,00 грн в т.ч. ПДВ; №1101 від 15.04.2025 на суму 45 045,20 грн в т.ч. ПДВ, №1310 від 17.04.2025 на суму 41 622,00 грн в т.ч. ПДВ; №1709 від 24.04.2025 на суму 109 120,80 грн в т.ч. ПДВ; №199 від 02.05.2025 на суму 9 945,60 грн в т.ч. ПДВ; № 1022 від 12.05.2025 на суму 4 558,40 грн в т.ч. ПДВ; № 1401 від 15.05.2025 на суму 45 349,20 грн в т.ч ПДВ; №1502 від 16.05.2025 на суму 68 998,50 грн в т.ч. ПДВ; № 1711 від 19.05.2025 на суму 99 041,30 грн; № 1825 від 20.05.2025 на суму 77 833,50 грн в т.ч. ПДВ; № 1925 від 21.05.2025 на суму 10 955,40 грн в т.ч ПДВ.
Виходячи зі змісту Договору, зокрема пункту 2.8 Договору, строк оплати товару у випадку поставки Продукції на умовах п. 3.6 Договору (Постачальник має право не очікувати надходження на свій поточний рахунок оплати повної вартості узгодженої партії Продукції поставити її Покупцю) визначено протягом 3 (трьох) календарних днів з дати поставки.
Таким чином строки оплати за отриманий товар за наведеними накладними є наступними:
№1116 від 17.12.2024 на суму 53 872,00 грн- 20.12.2024;
№1191 від 18.12.2024 на суму 135 933,00 грн – 22.12.2024;
№1361 від 20.12.2024 на суму 69 139,00 грн – 23.12.2024;
№927 від 27.01.2025 на суму 69 895,00 грн - 30.12.2024;
№984 від 28.01.2025 на суму 256 025,00 грн - 31.01.2025; 
№1052 від 29.01.2025 на суму 32 746 грн в - 01.02.2025; 
№200 від 05.02.2025 на суму 191 163,00 грн – 08.02.2025; 
№274 від 06.02.2025 на суму 110 236,00 грн – 09.02.2025; 
№345 від 07.02.2025 на суму 12 078,80 грн – 10.02.2025; 
№756 від 14.02.2025 на суму 196 674,80 грн – 17.02.2025; 
№1072 від 25.02.2025 на суму 9 150,00 грн – 28.02.2025; 
№118 від 26.02.2025 на суму 142 940,00 грн - 01.03.2025; 
№11202 від 27.02.2025 на суму 42 791,00 грн – 02.03.2025; 
№1825 від 27.03.2025 на суму 7 267,20 грн – 31.03.2025; 
№74 від 01.04.2025 на суму 52 150,00 грн – 04.04.2025; 
№352 від 05.04.2025 на суму 70 469,00 грн – 08.04.2025; 
№429 від 07.04.2025 на суму 28 735,00 грн – 10.04.2025; 
№521 від 08.04.2025 на суму 70 420,00 грн – 11.04.2025; 
№856 від 11.04.2025 на суму 81 781,00 грн – 14.04.2025; 
№1101 від 15.04.2025 на суму 45 045,20 грн – 18.04.2025; 
№1310 від 17.04.2025 на суму 41 622,00 грн – 20.04.2025; 
№1709 від 24.04.2025 на суму 109 120,80 грн – 27.04.2025; 
№199 від 02.05.2025 на суму 9 945,60 грн - 05.05.2025; 
№ 1022 від 12.05.2025 на суму 4 558,40 грн – 15.05.2025; 
№ 1401 від 15.05.2025 на суму 45 349,20 грн – 18.05.2025; 
№1502 від 16.05.2025 на суму 68 998,50 грн – 19.05.2025; 
№1711 від 19.05.2025 на суму 99 041,30 грн – 22.05.2025; 
№ 1825 від 20.05.2025 на суму 77 833,50 грн – 23.05.2025; 
№1925 від 21.05.2025 на суму 10 955,40 грн – 24.05.2025.
Згідно з виписки АТ «Райффайзен Банк» по рахунку позивача, станом на 31.10.2025 від відповідача надійшли кошти на виконання умов Договору ЕТ П 1612/2024 від 16.12.2024 в розмірі 2 007667,80 грн, а саме по рахунках № 1166 від 17.12.2025, № 1191 від 18.12.2024, № 1361 від 20.12.2024, №927 від 27.01.2025, №984 від 28.01.2025, №1052 від 29.01.2025, №.200 від 05.02.2025, №274 від 06.02.2025, №756 від 14.02.2025, №1118 від 26.02.2025, №1825 від 27.03.2025,№352 від 05.04.2025, №74 від 01.04.2025, №429 від 07.04.2025
, №521 від 08.04.2025, № 856ві 11.04.2025, №1101 від 15.04.2025, № 1310 від 17.04.2025/, № 1709.2025 від 24.04.2025, №199 від 02.05.2025, №1022 від 12.05.2025.
Матеріалами справи доведено, що відповідач не виконав умови Договору в частині оплати поставленого товару в понову обсязі, що призвело до невиконання грошового зобов`язання і виникнення боргу в розмірі 301 997,90 грн. 
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
На день розгляду спору відповідач доказів повної оплати за поставлений товар суду не надав.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 301 997,90 грн основного боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.
За порушення відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати товару, позивачем, заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 41 796,14 грн, а також штраф в розмір 150 998,95 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.
Відповідно до п. 1 ст. 216 Господарського кодексу України (норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин), учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга, третя статті 549 ЦК України).
Пунктом 5.5 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної сплати грошових коштів за цим Договором Постачальник має право нарахувати Покупцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку. У разі прострочення оплати понад 60 (шістдесят) календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) % від суми заборгованості.
Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати товару за договором підтверджується матеріалами справи та є доведеним. 
Аналіз статей 612, 625, 530 ЦК України свідчить, що для оцінки правильності нарахування позивачем пені та компенсаційних санкцій слід встановити не тільки документально підтверджену суму боргу, а й дату, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто з`ясувати момент прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Прострочення слід розглядати як юридичний склад, що тягне за собою зміну правовідносин сторін по зобов`язанню, яке не виконано в строк. Складовими прострочення при цьому є такі юридичні факти: наявність між сторонами договірних відносин, настання строку виконання зобов`язання, невиконання стороною зобов`язання у встановлений строк. 
Суд враховує, що у відповідності до п. 2.8 Договору строк оплати товару визначений протягом 3 (трьох) календарних днів з дати поставки.
Судом перевірено розрахунок позивача щодо заявленої до стягнення пені, який є арифметично правильним та обґрунтованим.
За розрахунком суду, здійсненим за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», пеня за заявлений період за накладними № 1401 від 15.05.2025 на суму 45 349,20 грн, №1502 від 16.05.2025 на суму 68 998,50 грн, № 1711 від 19.05.2025 на суму 99 041,30 грн, № 1825 від 20.05.2025 на суму 77 833,50 грн, № 1925 від 21.05.2025 на суму 10 955,40 грн складає 41 796,14 грн.
Суд задовольняє вимоги позивача про стягнення пені в заявленому розмірі – 41 796,14 грн.
Також, за прострочення оплати більше ніж на 60 (шістдесят) календарних днів позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) % від суми заборгованості, в розмірі 150 998,95 грн.
За приписами ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Як вже зазначалось судом, пунктом 5.5 Договору передбачено додатково стягнення з покупця, при порушення строків плати Продукції (більше ніж на 60 календарних днів), штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості. 
Перевіривши наведений позивачем розрахунок суми штрафу, суд вважає, що розрахунок виконаний правильно. 
За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 150 998,95 грн заявлена позивачем обґрунтовано та підлягає задоволенню. 
Позивач також просив суд стягнути з відповідача 3% річних 4 044,78 грн та 2 109,14 грн інфляційних нарахувань.
Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Таким чином, заявляючи вимогу щодо сплати інфляційних втрат позивач правомірно скористався наданим йому законодавством правом.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, судом встановлено, що він є правильним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в розмірі 2 109,14 грн. 

Перевіривши розрахунок 3 % річних, судом встановлено, що він також є правильним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в заявленому розмірі – 4 044,78 грн. 
Статтями 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг в розмірі 301 997,90 грн, 3% річних в розмірі 4 044,78 грн, втрати від інфляції в розмірі 2109,147 грн, пеня в розмірі 41 796,14 грн, штраф в розмірі 150 998,95 грн.
Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача в розмірі 6011,36 грн.
Також, суд констатує наявність підстав для повернення позивачу з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.
З матеріалів справи слідує, що ТОВ «ЕКСПРЕС ТЕХБУД» сплачено судовий збір у розмірі 7 514,20 грн (платіжна інструкція № 7486 від 03.11.2025).
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.25 встановлений на рівні 3 028,00 грн.
У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Беручи до уваги викладене, враховуючи, що заявлено вимоги майнового характеру, у розумінні Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання означеного позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 6011,36 грн ( 500946,91 х 1,5% х 0,8).
З даного слідує, що позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено. Сума зайво сплаченого судового збору складає 788,65 грн (3943,24- 3154,59).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, сума зайво сплаченого ТОВ “ЕКСПРЕС ТЕХБУД” судового збору в розмірі 1502,83 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету - за наявності відповідного клопотання позивача.
Позиція суду щодо необхідності розрахунку судового збору із застосуванням пониженого коефіцієнту узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22.
Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКСПРЕС ТЕХБУД” (04073, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 32, ідентифікаційний код 39618812)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОЕКТАКВАБУД” (69118, м. Запоріжжя, вул. 1905 року, буд. 18, ідентифікаційний код 42066425) основний борг в розмірі 301 997,90 грн (триста одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім гривень 90 коп.), 3% річних в розмірі 4044,78 грн (чотири тисячі сорок чотири гривні 78 коп.), втрати від інфляції в розмірі 2 109,14 грн (дві тисячі сто дев`ять гривень 14 коп.), пеню в розмірі 41 796,14 грн (сорок одна тисяча сімсот дев`яносто шість гривень 14 коп), штраф в розмірі 150 998,95 грн (сто п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 95 коп.), судовий збір в розмірі 6011,36 грн ( шість тисяч одинадцять гривень 36 коп.)
3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

Рішення складено на підписано після виходу судді з відпустки 19.01.2026. 

Суддя І.В. Давиденко 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.