УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 681/432/25
провадження № 51 - 4380 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2025 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 серпня 2025 року щодо нього,
встановив:
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 02 червня                    2025 року, залишеним без зміни ухвалою Хмельницького апеляційного суду від               29 серпня 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 263 ч. 1, ст. 436-2 ч. 1,                 ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.  
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення
її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційній скарзі, посилаючись незаконність та необґрунтованість судових рішень, не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412 - 414 КПК України.
Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом, з урахуванням того, що суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались.
У поданій касаційній скарзі засуджений також не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом, які доводи його апеляційної скарги та скарги його захисника ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, з урахуванням того, що ними оскаржувалось судове рішення лише в частині призначеного покарання.
Крім того, в касаційній скарзі засуджений просить судові рішення у частині його засудження за ст. 436-2 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу такого кримінального правопорушення, або скасувати в цій частині судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, а також за ст. 263 ч. 1 КК України пом`якшити покарання із застосуванням статей 75, 69, 69-1 КК України. Проте такі вимоги необхідно уточнити і викласти їх відповідно до ст. 436 КПК України з урахуванням доводів його касаційної скарги та повноважень суду касаційної інстанції щодо порядку та меж оскарження судових рішень, постановлених у цьому провадженні.
Відповідно до норми цієї статті, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:  1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Згідно із ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі
у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний  строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
  ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3