Справа № 595/1835/25
Провадження № 2-а/595/11/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 

Бучацький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді Тхорик І.І.
за участі: секретаря судового засідання Єдинак Л.С.
представника позивача, адвоката Тарчинської Л.Я.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Тарчинська Л.Я., 24 грудня 2025 року звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6344279 від 14 грудня 2025 року, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Заявлені вимоги мотивує тим, що в оскаржуваній постанові зазначено, що 14.12.2025 на дорозі М30 Стрий-Ізварине 277 км, він керував т/з з переобладнанням, а саме, з додатково встановленими світловими приладами в кількості 2 шт., які не передбачені конструкцією т/з та не відповідають режиму роботи ПЗС, чим порушив п.6.1.1 ДСТУ 3649:2010 та п.п.31.4.3а, п.31.4 ПДР України. Вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування, оскільки із змісту постанови не вбачається, які сторонні світлові прилади встановлені на автомобілі, яким він керував та яким чином поліцейський встановив, що ці прилади не передбачені конструкцією цього транспортного засобу. Працівники поліції, окрім того, належним чином не задокументували та не довели факту порушення ним ПДР, які б слугували підставою для зупинки транспортного засобу, а тому оскаржувана постанова за наслідками таких незаконних дій поліцейського, як і всі інші докази, зазначені в ній, є недопустимими доказами. Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити. Окрім того, просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою судді від 29 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02 січня 2026 року від представника позивача Микитчака В.В., адвоката Тарчинської Л.Я., надійшло клопотання, в якому вона просить розгляд даної справи проводити з повідомленням (викликом) сторін, посилаючись на те, що вирішення спірних правовідносин, які виникли між позивачем та Департаментом патрульної поліції, вимагає повного і всебічного встановлення обставин справи. Окрім того, позивач бажає надати усні пояснення по суті спору.
02 січня 2026 року ухвалою суду здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
05 січня 2026 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Рисюка П.В. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що 14.12.2025 близько 20 год. 34 хв., на а/д М-30 Стрий-Ізварине 277 км працівниками патрульної поліції, під час виконання своїх службових обов`язків, було виявлено, що позивач (водій), керував т/з з переобладнанням, а саме з додатково встановленими світловими приладами в кількості 2 шт., які не передбачені конструкцією т/з та не відповідають режиму роботи ПЗС, чим порушив п.31.4.3 «а» ПДР України та п. 6.1.1 ДСТУ 3694:2010. У зв`язку із наведеним, згідно ст. 284 КУпАП, інспектор виніс постанову серії ЕНА № 6344279 по справі про адміністративне правопорушення та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. На місці події здійснювалася відеофіксація, за допомогою нагрудних відеореєстраторів №476089, №475975. На відеозаписі із відеореєстратора, видно що встановлені додаткові світлові прилади, при цьому видно, що вони встановлені не в місцях, які для цього передбачені, тобто не передбачені конструкцією. Так, відповідно до Інструкції користувача Skoda Fabia (2011) сторінка 216 (додається), чітко видно, що протитуманні фари встановлюються в нижніх правих та лівих частинах переднього бамперу, в той же час, в автомобілі під керуванням позивача додаткові світлові прилади встановлені по центру бампера, а в місцях передбачених для встановлення протитуманних фар стоять декоративні решітки (файл clip-2, «Screenshot_1»). З огляду на зазначене, наявність додатково встановлених світлових приладів, які працювали на момент зупинки, та які не передбачено конструкцією т/з та суперечить вимогам ДСТУ 3649:2010, підтверджується наявними матеріалами справи, що в свою чергу спростовує усі доводи, зазначені в позовній заяві. Враховуючи наведене, постанова винесена правомірно та не підлягає скасуванню.
19 січня 2026 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Тарчинської Л.Я., на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що, ознайомившись із відзивом відповідача, вважає викладені у ньому доводи такими, що не спростовують заявлені позовні вимоги, не підтверджують правомірності оскаржуваної постанови та зводяться до формального відтворення норм законодавства без належного доказування факту вчинення адміністративного правопорушення. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується керування транспортним засобом з переобладнанням, а саме з додатково встановленими світловими приладами в кількості 2 шт., які не передбачені конструкцією т/з та не відповідають режиму роботи ПЗС. Підпунктом 31.4.3 (а) Правил дорожнього руху, передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів, в яких кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам і нормативам. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, зокрема, постановою КМУ № 607 від 21.07.2010. Пункт 1 даного Порядку надає визначення переобладнанню транспортних засобів та визначає, що процедура переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива. Тобто, законодавець визначив технічні характеристики транспортного засобу, внаслідок зміни яких можливо стверджувати про переобладнання транспортного засобу. При цьому зміна зовнішніх світлових приладів, зокрема їх додаткове встановлення до таких технічних характеристик не віднесена. Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується встановлення на транспортному засобі додаткових зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), які не передбачені конструкцією транспортного засобу, що з урахуванням системного аналізу зазначених вище положень закону не може бути віднесено до переобладнання транспортного засобу. Докази, які б свідчили, що кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів транспортного засобу марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , не відповідають вимогам конструкції цього транспортного засобу, відповідачем не надані. Посилання відповідача на наявність відеозаписів з нагрудних камер саме по собі не підтверджує наявності складу правопорушення. Із відеозапису, який долучений відповідачем до відзиву, вбачається лише, як працівники поліції спілкуються із ОСОБА_1 , роз`яснюють суть вчиненого позивачем правопорушення, факт проведення процедури розгляду справи, факт отримання позивачем копії винесеної постанови. Однак, з долученого відповідачем відеозапису з місця події неможливо встановити чи транспортний засіб переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Сам відеозапис не містить технічного аналізу, на ньому не зафіксовано режим роботи світлових приладів, не встановлено їх відповідність/невідповідність вимогам ДСТУ, та не доводить, що вони є саме «додатковими», а не штатними або дозволеними елементами комплектації. Інспектор фактично самостійно, без спеціальних знань та експертного дослідження, дійшов висновку про «переобладнання», що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП. Посилання відповідача на інструкцію користувача Skoda Fabia не заслуговує на увагу, оскільки вона не підтверджує відсутність інших допустимих варіантів комплектації, не доводить, що конкретний транспортний засіб не міг бути переобладнаний законно та не замінює собою експертного висновку. Отже, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, який би беззаперечно підтверджував: які саме світлові прилади були встановлені; їх технічні характеристики; факт їх роботи у забороненому режимі; факт того, що вони дійсно не передбачені конструкцією саме цього транспортного засобу. Водночас і сама оскаржувана постанова не містить конкретного опису додатково встановлених світлових приладів, не зазначає їх тип, назву, призначення та не містить посилання на конкретні докази.
20 січня 2026 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Рисюка П.В. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Заперечення мотивує тим, що посилання відповідача на інструкцію користувача Skoda Fabia не заслуговує на увагу, оскільки вона не підтверджує відсутність інших допустимих варіантів комплектації, не доводить, що конкретний транспортний засіб не міг бути переобладнаний законно та не замінює собою експертного висновку». Вважає, що пояснення наведені у відповіді є необґрунтованими, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.31.4.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Відповідно до ДСТУ 3694:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання, п. 4.9 ПЗС — прилад зовнішній світловий. Відповідно до п.6.1.1 ДСТУ 3694:2010 6.1.1 не дозволено змінювати розташування ПЗС, їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ. Як зазначалося у відзиві, на відеозаписі із відеореєстратора, видно що встановлені додаткові світлові прилади, при цьому видно що вони встановлені не в місцях які для цього передбачені, водночас відповідно до Інструкції користувача Skoda Fabia (2011) сторінка 216, чітко видно, що протитуманні фари встановлюються в нижніх правих та лівих частинах переднього бамперу, в той же час, в автомобілі під керуванням позивача додаткові світлові прилади встановлені по центру бампера, а в місцях передбачених для встановлення протитуманних фар стоять декоративні решітки. З огляду на зазначене, наявність додатково встановлених світлових приладів, які працювали на момент зупинки, та які не передбачено конструкцією ТЗ та суперечить вимогам ДСТУ 3649:2010 та п.31.4.3 «а» ПДР України. При цьому КУпАП та ПДР України не передбачає необхідність спеціальних знань чи експертних досліджень, як про це зазначає представник позивача. Відтак, пояснення представника позивача є хибними, оскільки саме інструкція з експлуатації чітко вказує допустимі місця встановлення протитуманних фар.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.
Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Тарчинська Л.Я., в судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити з підстав, викладених у ньому та у відповіді на відзив.
Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як убачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6344279 від 14 грудня 2025 року, прийнятої поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Байдич Р.В., Микитчак В.В. 14.12.2025 о 20:34:05 год. на а/д М30 Стрий-Ізварине 277км керував транспортним засобом з переобладнанням, а саме, з додатково встановленими світловими приладами в кількості 2 шт, які не передбачені конструкцією т/з та не відповідають режиму роботи ПЗС, чим порушив п. 6.1.1 ДСТУ 3649:2010 та п.п. 31.4.3 «а» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до п.п. а п.31.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.
В силу вимог п.31.4 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, передбаченим у п.п. а п.31.4.3 ПДР : зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Статтею 1 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України Колісні транспортні засоби, Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання, затвердженими наказом Держспоживстандарту України №630 від 28.12.2010 визначено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).
Відповідно до п.6.1.1 ДСТУ 3649:2010, не дозволено змінювати розташування ПЗС, їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.
Статтею 7 КУпАП закріплені гарантії, відповідно до яких, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Разом з тим, на підтвердження вчинення інкримінованого позивачу правопорушення відповідачем надано суду відеозаписи, на яких зображено рух транспортного засобу та його зупинку, однак з такого неможливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia», саме з номерним знаком НОМЕР_1 , оскільки такий не зафіксовано на відео і його неможливо ідентифікувати.
Докази, які б свідчили, що кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів транспортного засобу марки «Skoda Fabia» з номерним знаком НОМЕР_1 , не відповідають вимогам конструкції цього транспортного засобу, відповідачем не надані. Скріншот, який міститься на диску, є нечітким та розмитим, з нього неможливо встановити, що це є саме т/з марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 .
У постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з переобладнанням, а саме, з додатково встановленими світловими приладами в кількості 2 шт., які не передбачені конструкцією т/з, однак з долучених до матеріалів справи відеозаписів неможливо однозначно встановити, що ОСОБА_1 порушив п. 6.1.1 ДСТУ 3649:2010 та п.п. 31.4.3 «а» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, оскільки після зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 вказане вище правопорушення не зафіксовано. 
Відтак, склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, в діях позивача не доведений.
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.
При цьому суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.
Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 751/4821/17.
У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є підставним, відтак постанова серії ЕНА № 6344279 від 14 грудня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, прийнята поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Байдич Р.В., підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
На підставі ст. 139 КАС України, судовий збір слід стягнути з бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 19, 61 Конституції України, ст. ст. 9, 121, 245, 247, 251, 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2, 5, 9, 72-77, 122, 139, 159, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову серії ЕНА № 6344279 від 14 грудня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн на ОСОБА_1 , винесену поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Байдич Р.В., скасувати, а провадження у справі закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, місце знаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048.

Суддя:	  	І.  І.  Тхорик