Справа № 347/1988/25
Провадження № 2-а/347/3/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі : 
головуючої – судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.09.2025 інспектором 3 взводу 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Рєзніковим О.Є. винесено постанову серії ЕНА № 5704929 за ч.2 ст. 126 КУпАП . Згідно письмових відомостей, зазначених у постанові, «12.09.2025 12:22 с-ще Млинів, вул. Покровська 11 особа ОСОБА_1 керував ТЗ без посвідчення водія відповідної категорії, а саме не отримував освідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має право керувати такими ТЗ». Згідно вказаної постанови, відносно позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.
Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 5704929 від 12.09.2025 протиправною, яка підлягає скасуванню з наступних обставин: на даний час він навчається у Військовій академії (м.Одеса) та проходить підготовку у Рівненській області. 12.09.2025 він отримав розпорядження командира роти перемістити автомобіль марки Мегзссіез А180 А040608, призначений для військової частини та відповідні документи на нього до місця розташування військової частини.
Приблизно в середині дня він перебував в с-щі Млинів Дубенського району Рівненської області та керував зазначеним автомобілем, рухаючись по вул. Покровська, де і був зупинений працівниками поліції. Як причину зупинки працівники поліції повідомили, що у транспортному засобі не світить задній стоп-ліхтар. Проте за дане правопорушення жодного процесуального документу відносно нього працівниками поліції складено не було, у зв`язку з чим вважає зупинку транспортного засобу незаконною.
Надавши працівникам поліції на їх вимогу свої документи, у тому числі й військовий квиток, він повідомив про те, що виконує розпорядження мого командира роти. Після перевірки документів працівник поліції повідомив що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст 126 КУпАП - керування ТЗ особою, яка не має право керувати такими ТЗ. Не враховуючи його пояснень та обставин справи працівниками поліції було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважаю дії працівників Управління патрульної поліції в Рівненській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності незаконними оскільки працівники поліції не діяли згідно із законом і у спосіб передбачений законодавством України. Просить позов задоволити. 
В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті. Представником позивача, адвокатом Беньковським В.А. подано суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги адміністративного позову підтримує та просить його задоволити.
Представник відповідача, управління патрульної поліції в Рівненській області Биков О.В., що брав участь в розгляді справи в режимі відеоконференції із власних джерел, поза приміщенням суду, вимоги адміністративного позову ОСОБА_2 заперечив з підстав викладених ним в письмовому відзиві , який підтримав та просив взяти до уваги. Просить в позові відмовити за безпідставністю. 
Суд, вислухавши представника відповідача та вивчивши матеріали справи, вважає, що в адміністративному позові слід відмовити із наступних підстав: 
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.
В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2025 року позивач в справі ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz A180 номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а, ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені частиною ч. 2 ст. 126 КУпАП.
На місці зупинки транспортного засобу позивача, в порядку ст. 279 КУпАП, працівники поліції назвалися, повідомили водія про підставу зупинки транспортного засобу відповідно до ст. 35 Закону України “Про Національну поліції” та під час пред`явлення водієм посвідчення водія поліцейськими було виявлено, що позивач не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. Водій під час з`ясування фактичних обставин справи не заперечував, що його було проінформовано про причину зупинки транспортного засобу, не заперечував, що не має посвідчення водія категорії В, та мотивував керування транспортним засобом без відповідної категорії тим, що він є військовослужбовцем та на час дії воєнного стану військовим дозволено керувати транспортними засобами категорії В із посвідченням водія категорії С.
Водію було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено, права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Повідомлено порядок оскарження та строки оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, порядок та строки виконання постанови. Поліцейські неодноразово запитують водія чи бажає він скористатись своїми правами та не перешкоджають позивачу реалізувати своє право на надання правової допомоги.
Після розгляду справи про адміністративне правопорушення, оголошено зміст постанови, надано її копію.
Про роз`яснення прав за ст. 268, ст. 289 КУпАП, водій ОСОБА_1 поставив підпис в п. 8 оскаржуваної постанови. Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5704929 від 12.09.2025 р. містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (в п. 5 постанови зазначено відеофіксація 470588); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності.
Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, а також форми та бланку, визначених "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженою Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395 (з наступними змінами та доповненнями).
В поданому на розгляд суду позові позивачем не заперечується той факт, що він фактично не має права на керування вказаним видом транспортних засобів. Посилання позивача на виконання вказівки чи розпорядження командира в частині переміщення даного транспортного засобу нічим не підтверджено. 
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 року встановлюють Правила дорожнього, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (із змінами та доповненнями). 
Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 1.5. ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Статтею 16 цього Закону передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів – на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, – страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів – посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. 
Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
У постанові від 16.08.2019 року у справі № 524/126/17 ВС у складі КАС звернув увагу на те, що, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. 
За змістом оскаржуваної позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5704929 від 12.09.2025 р. винесена відносно ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій, на які проводився відеозапис.
Позивач в справі сам не заперечує того факту, що здійснював рух автомобілем без відповідних документів передбаченого п. 2.1 “а” ПДР України.
Крім того, у п. 2.4 ПДР не містяться застереження та виключення із наведених правових норм щодо необхідності здійснення поліцейським контролю за наявністю у водія поліса страхування, виключно при складанні протоколу, щодо порушень правил дорожнього руху та оформлені матеріалів ДТП. 
Такого ж висновку дійшов Верховний Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: справа № 161/11159/16-а від 13 березня 2020 року. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 р. у справі № 465/6677/16-а. 
Так, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (надалі - Інструкція).
Притягнення особи до адміністративної відповідальності у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, фактично відбувається у скороченому провадженні.
Так відповідно до ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким ТЗ, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким ТЗ.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у такій формі: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
В даному випадку позивач керував ТЗ без відповідного права, (з його слівна виконання розпорядження командира роти). Однак такого розпорядження командира роти суду не надано.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні було встановлено, що дії відповідача, під час винесення постанови ЕНА № 5704929 від 12.09.2025 р у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП були обґрунтованими, законними та правомірними. А тому, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. 
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9,72,73,77,192,211,241,245,246 286 КАС України, ст.ст.268, 293 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суд -

В и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови інспектора 3-го взводу 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Рєзнікова О.Є. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожного руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5704929 від 12.09.2025 року - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Суддя:     М.І. Крилюк