УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2025року
м. Київ
cправа № 626/838/25
провадження № 51 - 4822 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на вирок Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Берестинського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 152 ч. 2, ст. 395, ст. 70 ч. 1, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вироком Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року задоволена частково апеляційна скарга прокурора. Вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 152 ч. 2, ст. 395, ст. 70 ч. 1, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи
в обґрунтування кожної позиції.
Так, прокурор у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, протеу порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412, 414 КПК України та не зазначає в чому полягає явна несправедливість призначеного покарання через м`якість. 
У поданій касаційній скарзі прокурор також не зазначає в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду в силу ст. 420 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом і чому вони є істотними. При цьому не вказує і які доводи апеляційної скарги прокурора в порядку ст. 419 КПК України суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.
Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3