Справа № 718/2590/25
Провадження 2/718/904/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2026 р. м.Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого-судді    Мінів О.І.
секретаря судових засідань  Анучкіної О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/2590/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Данищук Василь Вячеславович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

за участі представника позивача - адвоката Данищука В.В.,
позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_4 

В С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позиції позивача 
В вересні 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Данищук В.В., звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа:  ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 29.09.2011 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 , який 27.05.2016 року було розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області. За час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Батько матеріально забезпечує сина, цікавиться його життям, успіхами в школі, станом здоров`я і приймає участь у житті дитини. Мати ОСОБА_8 – ОСОБА_1 участі в утриманні сина не приймає. 
Зазначає, що 10.10.2023 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Вказує, що до шлюбу ОСОБА_2 була одружена із ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . За час перебування в шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Посилається на те, що на даний час позивач разом із ОСОБА_2 утримують та виховують трьох неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки вони проживають однією сім`єю. Його дружина ОСОБА_2 не працює , а тому не має змоги матеріально забезпечувати потреби сім`ї. 
Крім того, вказує, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 17.02.2025 року, та для демобілізації його з лав ЗСУ України на підставі із.г) п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються із військової служби під час дії воєнного стану у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, необхідно надати рішення суду про встановлення факту утримання ОСОБА_1 трьох неповнолітніх дітей, в зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду з позовом.
06.10.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_8 - Панкратова Р.П. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення – відмовити за безпідставністю. Посилається на те, що вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, у випадку прямо передбаченому законом, лише за сукупності наступних обставин : такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавти матеріальну допомогу, згідно до ст.268 СК України. В даному випадку малолітні діти ОСОБА_2 , не можуть вважатися утриманцями позивача, адже це прямо суперечить приписам ст..268 СК України, так як вони мають свою рідну матір, яка і зобов`язана їх утримувати.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.09.2025, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. (а.с.23)
Представник третьої особи – ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 , 06.10.2025 скерував до суду відзив на позовну заяву. (а.с.27-28) 
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.43). 
Позиція учасників провадження в судовому засіданні
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 04.02.2026 суду надав пояснення на підтримку позовних вимог. Пояснив, що 10.10.2023 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 та проживають разом з його сином ОСОБА_8 та дітьми дружини: донькою ОСОБА_12 і сином ОСОБА_13 однією сім`єю. Вказує, що його дружина та троє неповнолітніх дітей перебувають на його повному утриманні. Мати сина ОСОБА_8 – ОСОБА_14 жодної допомоги дитині не надає, однак спілкується з ним постійно. Встановлення факту самостійного утримання трьох неповнолітніх дітей йому потрібно для увільнення з лав ЗСУ України. Так, зараз він є військовослужбовцем , служить в ІНФОРМАЦІЯ_9 , може бути відправлений в зону бойових дій в будь-який момент. Матір ОСОБА_8 – ОСОБА_14 проводить час та спілкується з сином, однак саме він повністю утримує та забезпечує потреби сина. Дружина ОСОБА_2 виховує дітей, займається їх навчанням в той час коли він перебуває на роботі, він всіх забезпечує матеріально. Просив позов задоволити. 
Представник позивача ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що позивач із відповідачкою ОСОБА_16 домовилися, що їх спільний син ОСОБА_8 буде проживати з батьком, поки вона перебуватиме в декретній відпустці. Позивач утримує трьох неповнолітніх дітей, працює, перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_7 на службі, є військовослужбовцем, може бути відправлений в зону бойових дій в будь-який момент. ОСОБА_1 звертався щоб його звільнили із служби, у зв`язку із утриманням трьох дітей, однак йому було відмовлено, а тому є необхідність звернення до суду за встановленням такого факту. 
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , батько яких помер у 2022 р. В 2023 вона уклала шлюб із позивачем та з того часу всі разом з дітьми проживають та зареєстровані в АДРЕСА_1 . З ним також проживає і син чоловіка – ОСОБА_17 . Позивач опікується всіма дітьми, всі витрати оплачує. Вона займається вихованням, навчанням дітей , а також домашнім господарством. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог.
Відповідачка ОСОБА_1 ( ОСОБА_18 ) в судовому засіданні пояснила, що перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, яка народилася в 2024 р.. А тому син ОСОБА_8 більшість часу перебуває в батька. Позивач несе витрати по утриманню сина. Зазначила, що з сином вона спілкується постійно та виховує його, він часто приходить, його особисті речі є і в неї в житлі, а також і в батька. Діана займається домашнім господарством, готує, а батько утримує сина. З ОСОБА_1 вони домовилися, що син буде проживати з ним, оскільки це йому потрібно для відстрочки. 
В судовому засіданні була заслухана думка неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в присутності класного керівника Кіцманської ЗЗСО ОСОБА_19 , які повідомили, що постійно проживають з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач купує все необхідне, повністю їх забезпечує, діти всім задоволені. ОСОБА_8 щоденно спілкується із матір`ю. 
Свідок ОСОБА_20 – сусідка, в судовому засіданні пояснила, що сім`я ОСОБА_3 складається з нього , дружини ОСОБА_21 та трьох дітей. З ними ще проживає дідусь – батько позивача. 
Свідок ОСОБА_22 – кум, сусід, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_23 та ОСОБА_21 перебувають у шлюбі з 2023 року, спільних дітей у них не має, разом виховують сина ОСОБА_8 та двох дітей дружини. ОСОБА_23 перебуває на роботі, дома залишаються ОСОБА_21 і дідусь, діти, всіх утримує ОСОБА_23 . 
Заслухавши вступні промови сторін, показання свідків, думку дітей та дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (а.с. 7); 
Позивач ОСОБА_1 та його син ОСОБА_5 , 22.12.2012 зареєстровані в АДРЕСА_1 з 09.10.2023.(а.с.6,8) ;
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 №10.10.2023р. ОСОБА_1 та ОСОБА_24 зареєстрували шлюб 10.10.2023р.(а.с.9);
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серіїх НОМЕР_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.11);
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с. 12); А згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с.14);
Діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 29.01.2024 зареєстровані в АДРЕСА_2 . Мати дітей ОСОБА_2 зареєстрована за тією ж адресою. (а.с.13,15) 
Згідно копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 07.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 сім`я проживає в 4-х кімнатному житловому будинку зі зручностями. Заявник зареєстрований та проживає за вказаною адресою разом із своєю сімєю: дружиною ОСОБА_2 , 1991 р.н., сином ОСОБА_5 , 2012р.н., падчеркою ОСОБА_6 , 2012 р.н., пасинком ОСОБА_7 , 2021 р.н.. ОСОБА_2 на даний час ніде не працює, всі троє дітей і дружина знаходяться на утриманні заявника ОСОБА_1 , які проживають разом.(а.с.16);
З Довідки ІНФОРМАЦІЯ_8 №52/1 від 09.04.2025 вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 17.02.2025 по т.ч.(а.с.17)
Згідно інформації Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області від 05.11.2025 року №35148, відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34)
Між сторонами виник спір з приводу встановлення факту утримання трьох дітей і встановлення даного факту позивачеві необхідно для звільнення з військової служби. 
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.
За частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин 1-4 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Положеннями статті 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до статті 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).
Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Отже, для підтвердження самостійного виховання, утримання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.
Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.
СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання, утримання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання та утримання дитини.
Схожі висновки містяться в постановах Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 468/1025/23, від 27 березня 2025 року у справі №353/886/24 та інших.
Доведення факту одноосібного виховання й утримання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, та стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема, від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання й утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини.
Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22.
Отже, для підтвердження факту самостійного виховання дітей обов`язковим елементом є наявність виключних (непереборних / виняткових / неординарними / особливих) обставин у конкретних життєвих ситуаціях (наприклад: особа, яка розлучена та самостійно здійснює обов`язки по вихованню та утриманню дитини, в той час коли інший з батьків позбавлений фактичної змоги виконувати свої обов`язки; через вади здоров`я; батько або матір зникли, визнані судом безвісно відсутніми; позбавлені батьківських прав; якщо один з батьків перебуває на окупованій території, в полоні і не може фактично виховувати та утримувати дитину тощо).
Наведені вище виключні обставини у даній справі відсутні, а саме по собі проживання матері окремо від дитини, тимчасове проживання дитини з батьком, не свідчить про самостійне утримання та виховання, а також не звільняє матір від її обов`язку виховувати та утримувати дітей.
Також суд звертає увагу, що свідоме ухилення одного з батьків від участі в утриманні дитини може бути підтверджене лише рішенням суду у разі вирішення питання про позбавлення батьківських прав. Тобто, захист порушених прав у зв`язку самоусуненням від виконання батьківських обов`язків має розглядатись в іншому порядку шляхом пред`явлення позову про позбавлення батьківських прав, а не позову про встановлення факту самостійного утримання дитини. 
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Дійсно, Порядком організації та ведення військового обліку, затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2023 року, передбачено, що рішення суду про встановлення факту самостійного утримання трьох неповнолітніх дітей, віком до 18 років, є підставою для звільнення з військової служби, проте це не скасовує обов`язку суду перевірити наявність юридичних підстав для встановлення такого факту.
Суд наголошує, що встановлення факту самостійного утримання можливе лише у випадках, коли: інший з батьків юридично усунений від виконання обов`язків (смерть, позбавлення прав, недієздатність, тощо).
Враховуючи те, що зазначені в позові ОСОБА_1 обставини не підтверджують факт перебування на утриманні позивача трьох дітей, а проживання матері ОСОБА_14 окремо від сина ОСОБА_8 , не впливає на обсяг її прав і не звільняє її від виконання батьківських обов`язків щодо дитини. Крім того, мати дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_25 – ОСОБА_2 проживає разом зі своїми дітьми, а також з чоловіком ОСОБА_1 , бере участь в догляді та вихованні дітей, в той час коли позивач являється військовослужбовцем. Мати неповнолітнього ОСОБА_8 – ОСОБА_14 повідомила, що син тимчасово проживає із батьком, оскільки йому необхідна відстрочка від мобілізації. 
Відповідно до вимог ст.81ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, судом встановлено, що заявником не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які він посилається, як на підставу своїх вимог про встановлення факту виховання та утримання неповнолітніх дітей.
Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні позивача трьох дітей, спільного сина з відповідачкою ОСОБА_1 – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дітей від першого шлюбу ОСОБА_2 – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання судових витрат відповідно статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, понесені судові витрати слід залишити за ним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 . 
Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ).

Суддя: О.І. Мінів