Справа № 755/13059/25
Провадження № 2/755/2705/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді -  Хромової О.О.
при секретарі -   Церна В.А.

за участю:
позивача -    ОСОБА_1 
представника позивача -  адвоката Сороки М.Л.
представника третьої особи -  Яворського Г.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.
На обґрунтування позову зазначив, що починаючи з осені 2013 рогу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився ще один син - ОСОБА_3 . До грудня 2019 року сторони мали сімейні відносини, проживали разом. Батьки позивача надавали допомогу у догляді за дітьми під час їх перебування у місті Херсоні, також вони приїжджали до міста Києва та надавали допомогу, поки позивач працював. У цей період відповідач мала регулярні випадки байдужого ставлення до виховання дітей та піклування за ними, що спричинено вживанням алкогольних напоїв. У стані алкогольного сп`яніння матір часто залишала дітей без нагляду, вела себе агресивно у відношенні до дітей та позивача. Починаючи з 2019 року відносини між сторонами суттєво загострилися через поведінку відповідача. Позивач був змушений передати дітей до своїх батьків, де вони проводили багато часу на морі, відпочивали. Відповідач у цей період проживала окремо, здійснювати повноцінний догляд за дітьми не могла. З грудня 2019 року сторони остаточно припинили відносини, у зв`язку із алкогольною залежністю відповідача, її жорстоким поводженням до дітей та чоловіка у такому стані. Діти проживали з позивачем. З березня 2020 року діти проживають у новій сім`ї батька. Орієнтовно з травня 2020 року відповідач не спілкується з дітьми, контактів не підтримує. За місцем проживання дітей матір не з`являлася, що свідчить про її небажання піклуватися про них, виконувати свої батьківські обов`язки, спілкуватися з дітьми. Участі у вихованні дітей відповідач не бере, їх розвитком також не цікавиться. Відповідач мала можливість безперешкодного спілкування з дітьми, проте можливістю не скористалася. У дітей склалися відсторонені стосунки з матір`ю. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча є працездатною та, на думку позивача, може сплачувати аліменти, у зв`язку із чим позивач окремо звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Відсутність встановленого місця проживання дітей з батьком перешкоджає йому у здійсненні повноцінного піклування за дітьми, реалізації їх прав та інтересів. Діти не мають зареєстрованого місця проживання, відповідач відмовляється надавати свою письмову згоду на реєстрації місця проживання дітей. Поряд з цим, відповідач має відстрочку від мобілізації та законні підстави для її подальшого продовження.
Окремо позивач наголосив, що відповідач серед знайомих характеризується негативно, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, веде антисоціальний спосіб життя, неодноразово вчиняла протиправні дії, які мають ознаки домашнього насильства, та непоодинокі випадки неналежного виконання батьківських обов`язків. Утримання дітей матір не здійснює, не забезпечує їм медичну допомогу, належний рівень розвитку та виховання. Визначення місця проживання дітей з матір`ю суперечитиме інтересам дітей. Водночас, позивач завжди був поряд з дітьми, діти мають тісний психо-емоційний зв`язок з батьком, вищий рівень довіри, звичне та усталене місце проживання. Піклування з дітьми вимушений був здійснювати самостійно. Передбачені законом підстави, які б свідчили про неможливість визначення місця проживання дітей з батьком, відсутні. Майновий стан позивача є стабільним та достатнім для всебічного забезпечення ним потреб дітей, їх розвитку, охорони здоров`я та належної медичної допомоги. Діти навчаються у приватному навчальному закладі, відвідують додаткові заняття та гуртки. Позивач веде здоровий спосіб життя, на наркологічному обліку не перебуває, антисоціальними проявами не вирізняється.
На підставі викладеного позивач вважає обґрунтованим та доцільним визначити місце проживання дітей з батьком, за адресою його місця проживання, що відповідатиме якнайкращим інтересам дітей та має пріоритет над інтересами батьків.
З огляду на викладене позов просив задовольнити та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01 жовтня 2025 року на 15 год. 30 хв.
11 серпня 2025 року (вхід. № 46857) до суду від представника третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи.
11 серпня 2025 року (вхід. № ЕП-9188) від третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, на електронну пошту суду надійшов запит на отримання копії позовної заяви з додатками.
16 вересня 2025 року (вхід. № 54627) представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сорока М.Л., подала до суду клопотання про поновлення процесуального строку та долучення доказів.
18 вересня 2025 року (вхід. № ЕП-10601) на електронну пошту суду надійшов висновок Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини (повторно доставлено засобами поштового зв`язку 23 вересня 2025 року, вхід. № 56423).
23 вересня 2025 року (вхід. № 56367) до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сороки М.Л., надійшло клопотання про поновлення процесуального строку та долучення доказів.
01 жовтня 2025 року (вхід. № 59003) представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сорока М.Л., подала до суду заяву про виклик свідків.
01 жовтня 2025 року у підготовчому засіданні, протокольною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про приєднання доказів, а також долучено до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування.
Також протокольною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про виклик та допит свідків, обов`язок забезпечення явки свідків покладено на позивача.
Підготовче засідання відкладено до 12 листопада 2025 року до 15 год. 30 хв.
12 листопада 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сорока М.Л., позов підтримала, інших заяв та клопотань по справі не має, проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялася належним чином. 
Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у підготовче засідання представника не направила, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомили.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 січня
2026 року на 16 год. 00 хв., зобов`язано позивача ОСОБА_1 забезпечити явку дітей у судове засідання для проведення опитування, визнано обов`язковою явку представника Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання для проведення опитування дітей. У судове засідання викликано та допит свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 
13 січня 2026 року у судовому засіданні проведено опитування дітей.
ОСОБА_3 повідомив, що йому 9 років, ходить до школи, однак номеру не пам`ятає, навчається в четвертому класі, його вчительку звати пані ОСОБА_11 . Також займається бойовими мистецтвами, малюванням та шиттям. До школи треба їздити, їздить з татом. Живе з татом, мамою, братом та сестрою. Сестрі ОСОБА_12 17 років, брату ОСОБА_13 - 11. Також у них є маленька собака Боні . Тата звати ОСОБА_16 , а маму - ОСОБА_17 . Маму ОСОБА_19 знає, але де вона не знає. Хоче так жити і далі з татом.
ОСОБА_4 повідомив, що ходить до приватної школи, навчається у 6 класі. У класі десь
8-9 дітей, класний керівник - ОСОБА_13 . Зараз йому 11 років. Також вони мають ще одну сестру, вона часто приїжджає, їй 21 чи 23 роки, точно не пам`ятає. Маму звати ОСОБА_17 , раніше називав її ОСОБА_20 . Займається на тих самих гуртках, як і менший брат, окрім шиття. Ходить на малювання та бойові мистецтва. На навчання іноді вже сам їздить на метро. Мають собаку, яку хотіли з дітьми, тому мама купила. Собака породи «Йорк». Хоче і надалі жити із татом всією родиною.
Представник Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_21 підтвердив, що опитування дітей проведено відповідно до вимог законодавства, права дітей порушені не були.
Також в судовому засіданні проведено допит свідка ОСОБА_6 , як повідомила, що про суть спору обізнана, він стосується місця проживання дітей її чоловіка: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проживають разом з 2019 року, а у шлюбі перебувають з 2021 року. Має також своїх двох доньок, живуть усі разом, відпочивають також разом. Буває, що чоловік багато працює, то місяць літа проводили разом з дітьми, вважає їх за своїх. Добре відомо все про навчання дітей, їх гуртки, записували разом з чоловіком, рішення приймали спільно. Займається з дітьми, знає про їх недоліки в навчанні. Також домовляються разом про поїздки до дідуся та бабусі: як батьків чоловіка, так і до її. Фактично взяла на себе обов`язки матері. Відповідача бачила одного разу, у нетверезому стані. Вихованням дітей займався чоловік, його матір та сестра допомагала. Мати участі не брала. Спільних дітей з чоловіком не мають, тільки собаку завели. 9 березня буде вже 7 років спільного життя.
Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача - адвоката Сороки М.Л., клопотання позивача про допит свідків, в частині допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , залишено без розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сорока М.Л., позов підтримала та просила задовольнити, з мотивів, викладених у позовній заяві.
Позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити. Додатково зазначив, що з відповідачем були в цивільному шлюбі. Батьком дітей одразу був записаний, повторне свідоцтво про народження сина отримували у зв`язку з помилкою у написанні по батькові сина.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Яворський Г.В., у судовому засідання висновок Служби у справах дітей підтримав. Просив визначити місце проживання дітей разом із батьком.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялася належним чином. Конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду не врученим з відміткою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» про причини повернення - «за закінченням встановленого терміну зберігання» (перше відправлення) та «адресат відсутній за вказаною адресою» (повторне відправлення). Правом на подання відзиву відповідач не скористалася.
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, зясувавши думку дітей, допитавши свідка, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до повторного свідоцтва про народження від 31 травня 2016 року, виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , про що 09 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис
№ 2751.
Зі свідоцтва про народження від 20 травня 2016 року серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , про що 20 травня 2016 року складено актовий запис № 1578. Батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Згідно з Актом перевірки проживаючих осіб в квартирі АДРЕСА_1 , представниками ЖЕД «Печерськжитло» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» під час виходу до вказаної квартири 01 липня 2025 року встановлено, що за вказаною адресою проживає родина з п`яти осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При спілкуванні з сусідами встановлено, що родина проживає разом та веде спільне майно.
Акт від 01 липня 2025 року містить підписи представників ЖЕД «Печерськжитло» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» та сусідів, засвідчений начальником ЖЕД «Печерськжитло» Гавриленком О.
Поряд з цим, з договору купівлі-продажу квартири від 07 липня 2016 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстровано в реєстрі за № 5272, та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07 липня 2016 року
№ 62951470, встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_23 , яка зареєстрована за адресою:
 АДРЕСА_3 .
У характеристиці від 02 червня 2025 року № 416, виданій ЖЕД «Печерськжитло», зазначено, що під час проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вказаною адресою від сусідів прилеглих квартир, мешканців будинку та працівників поліції скарг щодо незадовільної поведінки ОСОБА_1 до ЖЕД «Печерськжитло» не надходило. Заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам станом на 01 липня 2025 року відсутня.
У довідці від 03 листопада 2021 року, виданій Дошкільним навчальним закладом ясла-садок № 2/4, зазначено, що ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 2/4 з 27 травня 2019 року по 31 серпня 2021 року.
Також до матеріалів справи долучено характеристику ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видану закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 2/4, у якій зазначено, що заклад відвідував з 27 травня 2019 року по 31 серпня 2021 року. Відвідував регулярно, характеризується позитивно, завжди був в чистому і охайному одязі, якого в достатній кількості по розміру та сезону. Вихованням дитини займався батько та його дружина ОСОБА_26 . Батько постійно цікавився поведінкою та станом здоров`я дитини, його успіхами, прислухався до порад та рекомендацій. ОСОБА_26 разом з дитиною приймала участь у виготовленні поробок та і костюмів до свят і конкурсів, разом вчили вірші. Зі слів хлопчика, він має багато іграшок, книжок, із задоволенням розповідає про дозвілля в домашньому колі. Відносини дитини з батьками будуються на повазі, любові, доброзичливості.
Відповідно до довідки від 03 листопада 2021 року № 29, виданої Дошкільним навчальним закладом ясла-садок № 2/4, встановлено, що ОСОБА_27 відвідував заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 2/4 з 27 травня 2019 року по 31 серпня 2020 року. 
До матеріалів справи також долучено характеристику ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видану закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 2/4, у якій зазначено, що заклад відвідував з 27 травня 2019 року по 31 серпня 2020 року. Заклад освіти відвідував регулярно, рідко хворів. Завжди був одягнутий чисто та охайно, одяг та взуття відповідали сезону. Дитина характеризується позитивно. Протягом перебування дитини у даному закладі освіти його вихованням займався батько, та його дружина ОСОБА_26 , завжди приводили та забирали дитину із закладу. Батьки брали активну участь у житті дитини, відвідували свята, батьківські збори та інші заходи, завжди цікавилися його успіхами, поведінкою, прислухалися до порад та рекомендацій, які їм надавали.
З довідки від 03 листопада 2021 року № 26, виданої Закладом дошкільної освіти № 152 Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, встановлено, що ОСОБА_24 відвідує заклад дошкільної освіти № 152, старша група загального розвитку № 4.
У довідці від 24 червня 2025 року № 01-40/40, виданій ТОВ «Київський ліцей «Крила», зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вказаному навчальному закладі і постійно відвідує позакласні гуртки з метою всебічного розвитку, а саме: декоративно-прикладне мистецтво, живопис, настільний теніс, смачні експерименти, зарекомендував себе, як енергійний, зацікавлений і старанний учень, що активно бере участь у заняттях гуртків. Оплату за позашкільні гуртки здійснює ОСОБА_1 .
Також до матеріалів справи долучено аналогічну довідку від 24 червня 2025 року № 01-40/41, видану ТОВ «Київський ліцей «Крила», щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій зазначено, що дитина навчається у вказаному навчальному закладі та постійно відвідує позакласні гуртки з метою всебічного розвитку, а також активно долучається до всіх навчальних екскурсій під час навчального процесу. Відвідує такі гуртки: настільний теніс, смачні експерименти. Дитина проявляє творчу ініціативу, наполегливість у навчанні та щирий інтерес до занять. Відзначається відповідальним ставленням до участі у гуртках та відкритістю до нових знань і вмінь. Оплату за позашкільні гуртки здійснює ОСОБА_1 .
В матеріалах справи також містяться психолого-педагогічні характеристики дітей, складені ТОВ «Київський ліцей «Крила».
З психолого-педагогічної характеристики від 24 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_3 - емоційно активна, соціально включена дитина з віковими особливостями поведінки. Потребує уваги до розвитку навичок саморегуляції, самоконтролю та корекції провокативних форм взаємодії з оточенням. За умови підтримки з боку дорослих має потенціал для гармонійного розвитку.
З психолого-педагогічної характеристики від 24 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_4 - емоційно чуйна, соціально адаптована та інтелектуально розвинена дитина з вираженою мотивацією до навчання і потенціалом для подальшого розвитку. Демонструє впевненість у взаємодії з однолітками, позитивно ставиться до навчального процесу, організований і самостійний. Потребує стабільної підтримки з боку дорослих для зміцнення віри у власні сили та подальшого розкриття особистісного потенціалу.
У характеристиці учня третього класу Київського ліцею «Крила» Печерського району міста Києва ОСОБА_3 зазначено, що дитина навчається у навчальному закладі з 01 вересня 2022 року, регулярно відвідує заняття, передбачені навчальним планом. Взаємодію з ліцеєм щодо навчальних успіхів, поведінки та розвитку дитини здійснюють ОСОБА_29 та ОСОБА_40.
У характеристиці учня п`ятого класу Київського ліцею «Крила» Печерського району міста Києва ОСОБА_4 зазначено, що дитина навчається у навчальному закладі з 01 вересня 2020 року, регулярно відвідує заняття, передбачені навчальним планом. Взаємодію з ліцеєм щодо навчальних успіхів, поведінки та розвитку ОСОБА_13 здійснює ОСОБА_29 та ОСОБА_40. Приводять та забирають з ліцею дитину також вони. Дитина має позитивну характеристику.
Суд враховує, що до матеріалів справи долучено відповідний договір № ГАІ.1.26.08.2022.15 про надання освітніх послуг ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та договір № ГМІ.2.10.06.2021.23 про надання освітніх послуг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, укладені між ТОВ «Київський ліцей «Крила» та ОСОБА_1 .
З довідки від 24 червня 2025 року № 01-40/43, виданої ТОВ «Київський ліцей «Крила», встановлено, що відповідно до договору від 26 серпня 2022 року № ГАІ.1.26.08.2022.15 про надання освітніх послуг ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оплата за надані послуги здійснюється замовником ОСОБА_1 .
Також з довідки від 24 червня 2025 року № 01-40/42, виданої ТОВ «Київський ліцей «Крила», встановлено, що відповідно до договору від 10 червня 2021 року № ГМІ.2.10.06.2021.23 про надання освітніх послуг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, оплата за надані послуги здійснюється замовником ОСОБА_1 .
Освітнім закладом ТОВ «Київський ліцей «Крила» також надано характеристику ОСОБА_1 , у якій зазначено, що він є батьком двох учнів закладу освіти: ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період навчання дітей зарекомендував себе як уважний, дбайливий та відповідальний батько. Регулярно супроводжував дітей до школи та забирав після занять, активно цікавився їх навчальним процесом, поведінкою та успішністю. Бере участь у батьківських зборах, підтримує комунікацію з педагогами, сприяє розвитку дітей, заохочує їх до участі в гуртках та позашкільних заходах, що функціонують на базі школи. Демонструє щиру турботу, любов до дітей та активну участь у їх вихованні та освітньому розвитку. Є батьком, який створює безпечне, стабільне й підтримуюче середовище для свої дітей.
Згідно довідки-характеристики від 25 червня 2025 року, складеної керівником гуртка бойових мистецтв «Крав Мага» встановлено, що ОСОБА_24 та ОСОБА_27 є учасниками гуртка з вересня
2024 року, проявили високий рівень зацікавленості до фізичного саморозвитку, дисципліновано та систематично відвідують тренування, демонструють відповідальне ставлення до навчального процесу, уважність до інструкцій тренера та активність у груповій взаємодії. Організацію участі дітей у гуртку забезпечував їх батько.
У довідці-характеристиці (дата складення та уповноважена особа, що склала, не зазначені) вказано, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вересня 2024 року є учасниками гуртка з образотворчого мистецтва Українського державного центру позашкільної освіти (м. Київ). Впродовж зазначеного періоду проявили щирий інтерес до творчості, системно відвідували заняття, відповідально ставилися до виконання завдань, демонстрували послідовне зростання художніх навичок, креативне мислення та здатність до самовираження засобами візуального мистецтва. Організацію участі дітей у гуртках забезпечував їх батько - ОСОБА_1 ..
З декларації від 07 лютого 2024 року № 0001-2525-РХА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та декларації від
07 лютого 2024 року № 0001-7425-РХА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що законним представником дітей зазначена ОСОБА_26 .
З долученого до матеріалів справи висновку консультанта від 28 червня 2025 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва, встановлено, що ОСОБА_1 має дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на обліку у лікаря ЗП СМ ОСОБА_41. КНП «ЦМПСД» Печерського району, амбулаторія № 8 з 07 лютого 2024 року. Усі планові огляди, щеплення, консультації, відкриття та закриття листків непрацездатності забезпечували батько - ОСОБА_1 та мати ОСОБА_6 , які відповідально та своєчасно супроводжували дітей на прийоми до лікаря. Батьки беруть активну участь у медичному супроводі дітей, дотримуються рекомендацій лікаря, сприяють регулярному відвідуванню медичних оглядів та профілактичних заходів.
До матеріалів справи долучено постанову Дніпровського районного суду міста Києва від
31 серпня 2016 року по справі № 755/12818/16-п про накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, у вигляді штрафу та стягнення судового збору, а також постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2017 року по справі № 757/20384/17-п про визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
У власноруч виконаній розписці від 02 жовтня 2015 року ОСОБА_5 зазначила, що зобов`язується відмовитися від вживання алкогольних напоїв та зосередитися на вихованні дітей ОСОБА_42, ОСОБА_31 . А саме на виконанні домашніх завдань та розвиваючих іграх. У випадку невиконання взятих на себе зобов`язань підтверджує готовність до подальшого вирішення спірних питань у судовому порядку. А також підтверджує, що у випадку конфліктних ситуацій і невиконання нею власних зобов`язань, діти можуть бути передані на тимчасове виховання до їх ближніх родичів, до моменту ухвалення рішення щодо її материнських прав.
В матеріалах справи міститься паперова копія електронного військово-облікового документа, виготовленого за допомогою мобільного застосунку «Резерв+» військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який містить примітку про наявність відстрочки від мобілізації до 07 серпня 2025 року, підстава не зазначена.
Також до матеріалів справи долучено документи про освіту ОСОБА_1 , копію трудової книжки ОСОБА_1 , а також виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 лютого 2024 року про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та виписку від 18 червня 2025 року про рух коштів по рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2024 року по 31 травня 2025 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 18 червня 2025 року щодо фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 за період з квітня 2024 року по квітень 2025 року, довідку від
18 червня 2025 року з інформацією про місце роботи та займану посаду ОСОБА_1 , та довідку-характеристику від 18 червня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 , складені інспектором з кадрів Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки, довідку від
18 червня 2025 року, видану Державним науково-дослідним інститутом інформатизації та моделювання економіки про суми нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 та проведені утримання, довідку-характеристику від 30 червня 2025 року, складену Федерацією роботодавців України щодо ОСОБА_1 , та інші документи, що характеризують ОСОБА_1 як працівника та містять інформацію про його трудову діяльність та проходження відповідних перевірок.
Також позивачем надано виписку з банківського депозитного рахунку в АТ «Універсал Банк» від 17 лютого 2025 року за період з 01 квітня 2024 року по 30 червня 02025 року 
У консультаційному висновку спеціаліста від 03 липня 2025 року, складеному лікарем-психіатром ОСОБА_32 , зазначено, що на момент огляду 03 липня 2025 року даних за наявність психічної патології у пацієнта ОСОБА_1 не виявлено.
До матеріалів справи також долучено копію судового наказу Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року по справі № 757/32569/25-ц про стягнення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 04 липня 2025 року до досягнення дітьми повноліття.
Судовий наказ містить відмітку про набрання законної сили від 20 серпня 2025 року, виданий 04 вересня 2025 року. Відомостей про пред`явлення судового наказу до примусового виконання матеріали справи не містять.
У заяві ОСОБА_6 від 08 вересня 2025 року, посвідченій Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дешко Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 870, зазначено, що вона є дружиною ОСОБА_1 з 03 березня 2021 року. З чоловіком познайомилася у 2019 році. На той момент у нього вже було двоє малолітніх синів: старший ОСОБА_13 та молодший ОСОБА_33 , яким на той час було відповідно п`ять і три роки. На той час вихованням та утриманням дітей він займався одноособово, біологічна мати дітей разом з ним не проживала, участі у догляді за дітьми не приймала, з дітьми майже не спілкувалася через те, що мала залежність від алкогольних напоїв. Йому активно допомагали у догляді за дітьми його мати - ОСОБА_8 , а також його бабуся - ОСОБА_34 . Вони всі разом забезпечували повноцінний догляд, турботу та виховання малолітніх дітей. Також достеменно відомо, що біологічна мати дітей, ОСОБА_5 , у цей період не займалася дітьми, не проживала з ними, не контактувала та майже не спілкувалася з ними, не виявляла турботи та не цікавилася їхнім життям, станом здоров`я. Участі в їхньому вихованні не брала. З березня 2020 року з ОСОБА_35 почали спільне проживання. З того моменту приймає активну участь в процесі догляду та виховання ОСОБА_13 та ОСОБА_36 , спільно з ОСОБА_35 . З того часу, якщо ОСОБА_16 не має можливості, то саме вона супроводжує дітей до лікарів, відвідує батьківські збори у садочку, зараз у школі, спілкується з викладачами додаткових гуртків та позашкільної освіти, організовує побут дітей, контроль за навчанням, розвитком, дозвіллям.
У заяві ОСОБА_9 від 03 вересня 2025 року зазначено, що він знайомий з ОСОБА_1 з 2000 року, коли вони навчалися в одній групі в Херсонському державному технічному університеті. З того часу підтримували дружні відносини, були обізнані як з особистим життям один одного, так і з робочими справами, оскільки у 2004 році разом переїхали до міста Києва. Із власних спостережень може підтвердити, що у 2013 році ОСОБА_16 почав проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 . У цьому шлюбі (союзі) народилося двоє дітей: ОСОБА_33 та ОСОБА_13 . Протягом спільного проживання ОСОБА_19 вживала алкогольні напої, і починаючи, приблизно, з 2015 року її поведінка стала агресивною як стосовно ОСОБА_38 , так і дітей. Це призводило до конфліктів у родині. Відомо, що ОСОБА_16 намагався мінімізувати негативний вплив на дітей, зокрема, відвозив їх до своїх батьків у місто Херсон, а також залучав до їхнього догляду свою матір та бабусю. З 2019 року ОСОБА_16 та ОСОБА_19 фактично припинили спільне проживання. Весь цей час діти постійно проживали разом з батьком. Він особисто займався їхнім вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням. У подальшому ОСОБА_16 познайомився з жінкою на ім`я ОСОБА_17 , яка у 2021 році стала його дружиною. Вони почали проживати разом і нині ОСОБА_16 та ОСОБА_17 спільно доглядають за дітьми, виконують батьківські обов`язки. При цьому, ОСОБА_16 є основною особою, яка забезпечує умови для життя, виховання та розвитку дітей, а ОСОБА_17 його в цьому підтримує. Наскільки відомо, ОСОБА_5 участі у вихованні дітей не бере і їхнім життям не цікавиться.
У заяві ОСОБА_10 від 05 вересня 2025 року зазначено, що з
 ОСОБА_1 знайомі з 2000 року. Познайомилися під час навчання у Херсонському державному технічному університеті. Відтоді мали хороші дружні відносини. Після завершення навчання в університеті продовжували спілкування проживаючи в Києві. Їм було відомо про особисте життя одне одного, а також про робочі справи. Достеменно відомо, що починаючи з 2013 року ОСОБА_16 мав стосунки з жінкою ОСОБА_5 , з якою вони проживали разом. У них народилося двоє дітей: ОСОБА_33 та ОСОБА_13 . Увесь цей час ОСОБА_19 зловживала алкогольними напоями. Починаючи з 2014 року її звичка набула таких масштабів, що вона почала поводитися агресивно як до дітей, так і до самого ОСОБА_38 . Це спричинило часті конфлікти в їхній родині. З середини 2019 року ОСОБА_16 та ОСОБА_19 припинили спільне проживання. Весь цей час діти постійно проживали з ОСОБА_35 . Саме він повністю забезпечував дітей, створював для них якісні умови проживання, виховання, навчання та розвитку. Згодом ОСОБА_16 познайомився з іншою жінкою - ОСОБА_17 , яка у 2021 році стала його дружиною. Вони почали проживати разом з 2020 року. ОСОБА_16 і ОСОБА_17 разом здійснюють повноцінні батьківські функції стосовно дітей. ОСОБА_16 є особою, яка займається вихованням, навчанням і забезпеченням дітей, а ОСОБА_17 йому у цьому допомагає. Весь цей час ОСОБА_19 не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям. Причиною цього є небажання з боку ОСОБА_19 , яка наскільки відомо, і досі зловживає алкогольними напоями.
Частиною третьою статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого
1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину в атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини.
Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України).
Водночас, частиною другою статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.
У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування.
При вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини суди враховують спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; стосунки між дитиною і батьками в минулому; бажання батьків бути опікунами; збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання, школу, друзів; бажання дитини; безпекові питання. Органам державної влади слід враховувати чи страждатиме дитина через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки одного з батьків.
Таким чином, обставини, встановлені у результаті детальної та поглибленої оцінки конкретної сімейної ситуації та фактори фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру приводять правила щодо визначення місця проживання малолітньої дитини судом в дію.
Згідно із частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону «Про охорону дитинства»).
Міжнародні та національні норми не містять норми, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже, не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 (провадження № 61-14041св19).
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).
Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав.
Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.
Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.
Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, необхідно проводити бесіду з останньою, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.
З матеріалів справи встановлено та не заперечувалося сторонами, що фактичні відносини між сторонами припинено в 2019 році, позивач створив нову сім`ю. Діти протягом тривалого часу проживають з батьком у його новій сім`ї. Відвідували дошкільний навчальний заклад та зараховані на навчання до освітнього закладу, відвідують додаткові заняття та гуртки. Вихованням, навчанням, розвитком та утриманням дітей займається батько та його нова дружина.
Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17 роз`яснив, що система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється такими правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана під час вирішення між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Проте згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідатиме та не сприятиме захисту прав та інтересів дитини (стаття
12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції. Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.
Отже, думка дитини є істотною обставиною під час визначення її місця проживання, однак не є виключною. 
Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час опитування зазначили, що середовище їх постійного проживання для них цілком комфортне, вони мають сталий побут та соціальні зв`язки, як в сім`ї, так і в навчальному закладі, опікуються домашньою твариною. Нову дружину батька, ОСОБА_6 , сприймають як рідну матір. Інформації про конфлікти в сім`ї, незадоволення проживанням з батьком, його дружиною та іншими дітьми не висловили. Бажають проживати і далі з батьком. Рідну матір пам`ятають, водночас про неї нічого сказати не можуть, оскільки давно не бачили. Про бажання спілкування з нею також не зазначили.
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що діти мають стійкий психо-емоційний зв`язок з батьком та бажають проживати з ним у звичному та комфортному для себе середовищі.
Суди мають брати до уваги, зокрема, і висновки органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (стаття 19 СК України).
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне (частина шоста статті 56 ЦПК України).
Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.
Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
До матеріалів справи долучено Висновок Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 17 вересня 2025 року № 105-11355, у якому, з урахуванням обставин справи, віку, стану здоров`я дітей, ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, заслухавши думку членів комісії з питань захисту прав дитини від
16 вересня 2025 року та діючи в інтересах малолітніх дітей, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, як органом опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з їх батьком - ОСОБА_1 .
З висновку також встановлено, що ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної у місті Києві державної адміністрації зазначила, що не заперечує щодо визначення місця проживання дітей разом з батьком. Підтвердила, що в 2019 році стосунки з ОСОБА_1 припинилися і сини залишилися проживати з ним за адресою: АДРЕСА_2 . З того часу вона не має можливості брати участь у житті дітей, так як ОСОБА_1 їй в цьому перешкоджає. Водночас, ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказав, що матір не цікавиться життям, успіхами, здоров`ям синів, не бере участі в їх утриманні протягом останніх п`яти років. 03 березня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_26 . В результаті бесіди з дітьми представникам служби стало відомо, що саме ОСОБА_6 діти ідентифікують як матір. В розмові про біологічну матір жодного разу не згадували. Діти проживають разом з батьком за адресою: 
АДРЕСА_2 . За вказаною адресою проведено обстеження умов проживання та складено відповідний акт. В квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. ОСОБА_1 має самостійний дохід, достатній для матеріального забезпечення дітей, дбає про їх фізичний, духовний та моральний розвиток.
Також до матеріалів справи Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної у місті Києві державної адміністрації долучено Акт обстеження умов проживання від 08 вересня 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 . Спеціалістами служби встановлено, що в квартирі для дітей облаштована окрема кімната, в якій створені належні умови для повноцінного проживання та розвитку. За цією адресою також проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів дітей в родині дружні та довірчі відносини.
Суд враховує, що Висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю ОСОБА_2 до матеріалів справи не долучено. Водночас, матеріали справи не містять відомостей про наявність у відповідача права власності на об`єкт житлової нерухомості, або ж права користування житлом. Актів обстеження умов житлового приміщення, придатного для постійного проживання дітей до матеріалів справи відповідач не долучив. Відомостей про місце роботи відповідача, про його доходи та стан здоров`я до матеріалів справи також не долучено.
Важливо зауважити, що до матеріалів справи не долучено відомостей про наявність у дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на території України зареєстрованого місця проживання. Вказані обставини сторони не заперечували та зазначені безпосередньо позивачем у позовній заяві. 
Суд також враховує, що відповідач не надала будь-яких доказів про те, що визначення місця проживання дітей з батьком створює загрози психологічного чи фізичного характеру, чи призведе до негативних для них наслідків або іншим чином створить для дітей несприятливу атмосферу. 
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).
Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
Отже, вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності, оскільки не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.
До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19.
У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня
2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті
3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.
З урахуванням факту відсутності зареєстрованого місця проживання у дітей, відмова у задоволенні позову, водночас, матиме наслідком залишення дітей, громадян України, і надалі у невизначено правовому статусі на території України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття
79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладені норми, які регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, в межах доводів позовної заяви суд має з`ясувати, чи виконали сторони обов`язок доведення обставин, за наявності яких суд має право відмовити у визначенні місця проживання дитини з матір`ю, чи довів батько, що проживання дитини з матір`ю не відповідатиме найкращим інтересам дитини або спричинить шкоду дитині. 
Згідно із статтею 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивщи їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити разом з батьком ОСОБА_1 .
Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Витрати на сплату судового збору підтверджено квитанцією від 04 липня 2025 року на суму 1 211,20 грн.
Отже, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у сумі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 19, 141, 150, 160, 161, 171 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада
1989 року, статтями 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, - задовольнити.
Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .
Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 37451524, адреса місцезнаходження: вул. Омеляновича-Павленка, 15, м. Київ.
Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2026 року.

Суддя           О.О. Хромова