Справа № 307/4051/25
Провадження по справі 2/305/1175/25  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Ємчука В.Е.
за участі секретаря судового засідання Шемоти М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС", до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ :
ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС", звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.03.2024 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАКС КРЕДИТ" ( далі - Первісний кредитор, Кредитодавець) та Відповідач уклали Кредитний договір №00-9655846 на суму 8800,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного Кредитора та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (далі - Правила). Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті Кредитодавця, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту, тобто вказав свої персональні ідентифікаційні дані. Оскільки Відповідач погодився з умовами, запропонованими в Паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, Первісний кредитор сформував та надав Відповідачу оферту щодо укладення Кредитного договору. На виконання умов Кредитного договору 04.03.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 . Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. В подальшому, 21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. У порядку та на умовах, визначених у Договорі Факторингу, Позивач зобов`язався передати (сплатити) Первісному кредитору Суму Фінансування, а Первинний кредитор зобов`язався відступити Позивачу Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Таким чином, відповідно до Реєстру Боржників від 21.10.2024 до Договору Факторингу та Акту прийому-передачі, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Також, на підтвердження переходу права вимоги за Реєстром Боржників до Договору Факторингу, Позивач долучає платіжну інструкцію, що свідчить про сплату ціни продажу (виконання Позивачем своїх обов`язків за Договором Факторингу.). Під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 8800,00 грн., валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору Відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак, оскільки Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі – 48715,20 грн., яка складається з наступного: 8 800,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39915,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0 грн. - штрафні санкції. 
З огляду на викладене, представник позивача просить стягнути з  ОСОБА_1  на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС"заборгованість за кредитним договором № 00-9655846 від 04.03.2024 у розмірі 48715,20 грн., яка складається з наступного: 8 800,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39915,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. 
Копія позовної заяви з додатками була направлена Відповідачу позивачем 11.10.2025 що підтверджено відповідним реєстром з квитанцією Укрпошти.
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.10.2025 року справу передано на розгляд Рахівського районного суду Закарпатської області.
Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.11.20255 прийнято до провадження судді Ємчука Віктора Едуардовича цивільну справу за вказаним позовом, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та надано Відповідачу п`ятнадцятиденний термін з дня вручення ухвали про відкриття провадження на подання відзиву на позов. 
Відповідачу ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження по справі була вручена 25.11.2025 року, отже останній день для подання відзиву був 10.12.2025 року.
Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що Відповідач в установлений законом строк відзив не подав, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до такого висновку.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд встановив, що 04.03.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та  ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії №00-9655846 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора, у якому сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. 
Зокрема, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 8000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Згідно з п. 1.3.Кредит надається строком на 360 календарних днів. У п. 1.5. договору передбачено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10% від суми кредиту,що складає 800 грн. Згідно п.1.6.1 Денна процентна ставка за цим договором дорівнює 2,5%. Згідно п.2.8 договору Кредитодавець зобов`язаний 04.03.2024 надати кредит на платіжну картку № НОМЕР_1 .
З цим Договором, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів Відповідач був ознайомлений до укладення Договору й до них приєднався, підписавши Договір, зокрема проставивши електронний підпис одноразовим ідентифікатором 43698, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як власноручний підпис.
У заявці на отримання грошових коштів  ОСОБА_2 вказав свої персональні дані та номер картки для отримання коштів, на яку ТОВ «МАКС КРЕДИТ» через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку №5169-15ХХ-ХХХХ-6266 перерахувало Відповідачу грошові кошти в сумі 8000 грн., що свідчить, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 провадження № 61-7203 св 20 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Зазначений вище договір, який укладений був з Відповідачем включає всі істотні умови для відповідного виду договору та він підписаний сторонами, зокрема Відповідачем шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає статті 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" та ст. 639 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).
Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим згідно з детальним розрахунком заборгованості у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі – 48715,20 грн., яка складається з наступного: 8 800,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39915,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0 грн. - штрафні санкції. 
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора правонаступнику. 
Так, зокрема, згідно з матеріалами, наданими Позивачем, 21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС"укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. У порядку та на умовах, визначених у Договорі Факторингу, Позивач зобов`язався передати (сплатити) Первісному кредитору Суму Фінансування, а Первинний кредитор зобов`язався відступити Позивачу Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором Факторингу до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС"перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 48715,20 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу. 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Вимоги частини 1 статті 44 ЦПК України передбачають обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивач на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надав детальний розрахунок заборгованості за договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору позики, та договорів факторингу, за яким він набув права вимоги первинного кредитора, та наявність заборгованості у  ОСОБА_1 .
Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції в установлений законом строк.
Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідачем умов договору, а Відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, з іншими заявами до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривні, а також 7000 гривень витрат з надання професійної правничої (правової) допомоги, на підтвердження яких суду надано належні докази, зокрема довіреність; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 з додатком №1 до цього договору – протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги; додатковою угодою №25770793861 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги; актом прийому-передачі наданих послуг на загальну суму наданих послуг 7000 гривень та інші документи, необхідні для надання правничої (правової) допомоги, які просив позивач стягнути з Відповідача, тому суд стягує з  ОСОБА_1 вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь Позивача.
Керуючись ст.ст.1-13, 76-83, 141,247,258-259, 263, 265,268,354 Цивільного кодексу України, суд
ВИРІШИВ :
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором № 00-9655846 від 04.03.2024 у розмірі 48 715 (сорок вісім тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" судові витрати, понесені на оплату судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, а також на оплату правничої допомоги в сумі 7000 (сім тисяч) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Відомості про учасників справи:
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", адреса: Україна, 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, Код ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований:  АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_2 . 

Суддя: В.Е. Ємчук