ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 640/31795/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОУЗІНГ БЕНК КОЛЛЕКШН" до Київської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛОУЗІНГ БЕНК КОЛЛЕКШН" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Київської митниці (далі - відповідач), в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби, про коригування митної вартості товарів від 21.08.2020 року;
- здійснити розподіл судових витрат.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
1. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем подано до Київської митниці декларацію, якою було задекларовано для митного оформлення товар (одяг та інші вироби, що використовувалися, а також інші текстильні вироби, що використовувалися), митну вартість якого визначено за основним методом – фактурною вартістю товару. 
Позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення. За результатами розгляду поданих митних декларацій та доданих до них документів Київської митницею винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. 
Позивач не погоджується із прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів, оскільки вважає, що при здійсненні митного оформлення товарів ним були надані всі необхідні документи, які підтверджували ціну товару, та слугували підставою для митного оформлення товару за основним методом.
2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог з огляду на те, що прийняте рішення про коригування митної вартості є правомірним, оскільки під час перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів встановлено відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару у відповідності до обраного декларантом методу.
3. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій вкотре наголошував на протиправності рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 21.08.2020 №UA100000/2020/000344/2.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.
1. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2020 замінено відповідача у справі №640/31795/20 з Київської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43337359) на правонаступника - Київську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555).
3. На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-ІХ та відповідно Порядку передачі судових справ нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 до Чернівецького окружного адміністративного суду скерована дана адміністративна справа.
4. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.03.2025, адміністративну справу передано на розгляд головуючому судді Боднарюку О.В.
5. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято до свого провадження адміністративну справу та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.
1. У матеріалах справи міститься рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 21.08.2020 №UA100000/2020/000344/2, прийняте за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації №UА100120/2020/631858.
2. До матеріалів справи також долучено копії документів, що стосуються поставки товару згідно митної декларації №UА100120/2020/631858, зокрема: рахунок-фактура (інвойс), специфікація, калькуляція транспортних витрат, платіжне доручення в іноземній валюті, товарно-транспортна накладна, експортна декларація країни відправлення, зовнішньо-економічний контракт, додаткові угоди до зовнішньо-економічного контракту.
3. Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.
1. Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (у редакції спірних правовідносин). 
2. Так, статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина 2 статті 58 Митного кодексу України).
Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).
За приписами пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до вимог частини 5 цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
У відповідності до частини 6 зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
3. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Разом з тим, дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.
Витребування документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.
Наведені висновки узгоджуються з правовим висновками, викладеними у подібних правовідносинах як Верховним Судом України у судових рішеннях від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15, від 02 червня 2015 року у справі №21-498а15, так і Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16, від 14 серпня 2018 року у справі №826/5868/16.
Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
4. Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з метою митного оформлення товару (одяг та інші вироби, що використовувалися, а також інші текстильні вироби, що використовувалися) згідно митної декларації №UА100120/2020/631858 та доданих до неї документів, митну вартість якого визначено за основним методом – фактурною вартістю.
За результатами аналізу поданих декларантом документів, посадова особа відповідача направила позивачу електронний запит, в якому зазначено, що подані документи не містять документально підтверджених відомостей щодо складових митної вартості та відомостей щодо ціни товару, яка сплачена або підлягає сплаті, оскільки:
1) згідно інвойсу від 11.08.2020 р. № DAVE 0000243 умовами поставки даної партії товару є DAP без зазначення географічного пункту;
2) згідно зовнішньо-економічного контракту остаточний розрахунок здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару. Отже, митниця не має відомостей щодо додаткового розрахунку за товар, що надходить за інвойсом від 11.08.2020 p. № DAVE 0000243 окрім платіжного доручення від 12.08.2020 р. №3;
3) згідно митної декларації країни відправлення №20LTKC0100EK16D518 відсутні дані щодо умов постачання товарів.
З огляду на викладене, посадова особа відповідача зазначила, що відповідно до частини 2 та 10 статті 58 Кодексу відсутня документально підтверджена інформація щодо числових значень складових митної вартості, зокрема щодо числових значень витрат на транспортування до митного кордону України та повноти відомостей щодо ціни яка сплачена, або підлягає сплаті і відповідно до ч. 3 ст.53, оскільки з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.
Таким чином, позивачу було повідомлено про необхідність надання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
5. Надаючи оцінку висновкам митного органу, викладених за результатами проведеного аналізу поданих декларантом документів, суд зазначає наступне.
Щодо відсутності у інвойсі від 11.08.2020 №DAVE0000243 зазначення відповідного географічного пункту за умовами поставки DAP.
Так, судом встановлено, що у інвойсі від 11.08.2020 р. №DAVE0000243 дійсно відсутнє посилання на конкретний географічний пункт поставки товару, а лише зазначено про умови його поставки - DAP.
Суд звертає увагу, що декларантом до митного оформлення надавався договір №2 від 18.10.2019, згідно якого здійснювалася поставка товару, який підлягав митному оформленню по митній декларації №UА100120/2020/631858.
Крім того, декларантом до митного оформлення також надавалася додаткова угода №01/07 (укладено 05.06.2020) до договору №2 від 18.10.2019, згідно якої сторони дійшли згоди, що поставка товару здійснюється на умовах DAP (Україна, м. Дніпро) (INCOTERMS 2020, розроблені Міжнародною Торгово-Промисловою Палатою) у строк, визначений продавцем. У випадку, якщо сторони додаткового домовляться про другі принципи поставки товару, загрузка товару на транспортний засіб покупця або перевізника здійснюється продавцем.
З огляду на викладене та проаналізувавши зміст інвойсу від 11.08.2020 №DAVE0000243 і додаткової угоди №01/07 (укладено 05.06.2020) до договору №2 від 18.10.2019, суд приходить до висновку, що подані декларантом документи належним чином підтверджували географічний пункт доставки товару (Україна, м. Дніпро), яка здійснювалася продавцем на умовах DAP згідно правил INCOTERMS 2020.
6. Щодо виявлених митним органом розбіжностей в частині відсутності у поданих документах відомостей щодо додаткового розрахунку за товар, що надходить за інвойсом від 11.08.2020 p. №DAVE 0000243, окрім платіжного доручення від 12.08.2020 р. №3.
Суд відхиляє наведені доводи митного органу, оскільки декларант надав до митного оформлення платіжне доручення від 12.08.2020 р. №3 на суму 6218,78 євро, в призначенні платежу якого зазначено про 100% оплату товару по договору №2 від 18.10.2019 (інвойс від 11.08.2020 р. №DAVE0000243).
Таким чином, подані декларантом документи належним чином підтверджували повну оплату товару та правильність включення ціни товару до його митної вартості.
7. Крім того, посадовою особою зазначено, що згідно митної декларації країни відправлення №20LTKC0100EK16D518 відсутні дані щодо умов постачання товарів.
Згідно ч. 2 ст. 53 МК України копія митної декларації країни відправлення не відноситься до переліку документів, які надають митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару. Водночас, вказаний документ може надаватися декларантом на вимогу митного органу, якщо в документах, визначених ч. 2 ст. 53 МК України виявлені розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься митна декларація країни відправлення №20LTKC0100EK16D518, яка самостійно надавалася декларантом під час митного оформлення, зміст якої містить інформацію про назву, кількість, вагу та вартість товару, що відповідає інвойсу від 11.08.2020 р. №DAVE0000243. Митна декларація країни відправлення №20LTKC0100EK16D518 містить також посилання на інвойс від 11.08.2020 р. №DAVE0000243, згідно якого фактично і здійснювалася поставка товару. 
В свою чергу, як зазначалося судом вище, надані митному органу інвойс від 11.08.2020 р. №DAVE0000243 та додаткова угода №01/07 (укладено 05.06.2020) до договору №2 від 18.10.2019 містили необхідну інформацію про умови доставки товару DAP (Україна, м. Дніпро) згідно правил INCOTERMS 2020.
Отже, на переконання суду, надана декларантом митна декларація країни відправлення №20LTKC0100EK16D518 не містила жодних розбіжностей/неточностей, які б викликали сумніви у правильності обчислення декларантом складових митної вартості товару.
8. Окрім викладеного, також слід зазначити, що митну декларацію країни відправлення складав і подавав до митного органу контрагент позивача, а тому в даному позивач не може нести відповідальність за відсутність у митній декларації країни відправлення відомостей про умови доставки товару. При цьому, суд вкотре звертає увагу відповідача, що надані декларантом документи містили інформацію про умови поставки товару.
Відтак, суд вважає безпідставними посилання посадової особи митного органу на відсутність у митній декларації країни відправлення №20LTKC0100EK16D518 відомостей щодо умов постачання товарів як на підставу для висновку про відсутність документального підтвердження відомостей щодо складових митної вартості та відомостей щодо ціни товару, яка сплачена або підлягає сплаті.
9. Отже, з наведеного слідує, що під час проведення аналізу поданих декларантом документів митний орган дійшов помилкових висновків про щодо розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. В спірних правовідносинах відсутні ознаки підробки відомостей, які стосуються та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, безпідставно витребувано відповідачем у декларанта додаткові документи на підтвердження заявлених складових заявленої митної вартості товару.
Водночас, з метою проведення митного оформлення товару, позивач надав відповідачу пояснення щодо виявлених розбіжностей, а також додатково надав калькуляцію послуг транспортування товару від 11.08.2020, надану продавцем, на загальну суму 1600,00 євро.
Слід зазначити, що згідно правил INCOTERMS 2020 умови доставки DAP (Delivered At Place – Поставка в місце призначення), продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення. За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.
У наданій калькуляції продавцем чітко зазначено про умови поставки товару (DAP), вартість поставки товару як до митної території України, так і по території України, а також відомості про експедирування товару.
Матеріалами справи підтверджується, що витрати по транспортуванню товару та експедируванню були включені продавцем до загальної ціни товару згідно інвойсу від 11.08.2020 №DAVE0000243, та, відповідно, були сплачені декларантом у повному обсязі згідно платіжного доручення від 12.08.2020 р. №3 на суму 6218,78 євро.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надана декларантом калькуляція продавця щодо транспортування товару належним чином підтверджувала понесені транспортні витрати, що були включені до ціни товару, та правильність їх включення до заявленої митної вартості товару.
10. Також суд наголошує, що згідно п. 5 ч. 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Суд звертає увагу, що витрати по транспортуванню були включені продавцем до ціни товару та були сплачені декларантом у повному обсязі, а тому у декларанта взагалі не було обов`язку додатково підтверджувати понесення відповідних витрат іншими документами.
11. Крім того, суд також відхиляє доводи митного органу в частині виявлених розбіжностей щодо умов поставки товару, оскільки матеріалами справи підтверджено, що поставка здійснювалась на умовах DAP INCOTERMS 2020.
12. Натомість, незважаючи на безпідставність висновків щодо виявлених розбіжностей у поданих декларантом документах, митний орган оскаржуваним рішенням від 21.08.2020 №UA100000/2020/000344/2 протиправно здійснив коригування митної вартості товару та визначив митну вартість за резервним методом.
При цьому, суд зазначає, що подані декларантом документи належним чином підтверджували заявлену митну вартість товару за його фактурною вартістю, що слугувало підставою для визначення митної вартості за першим методом. 
13. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.08.2020 №UA100000/2020/000344/2 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
14. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, дають суду підстави для висновків, які спростовують доводи відповідача, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
2. Враховуючи задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОУЗІНГ БЕНК КОЛЛЕКШН" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості – задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 21.08.2020 №UA100000/2020/000344/2.
3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОУЗІНГ БЕНК КОЛЛЕКШН" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судові витрати - судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛОУЗІНГ БЕНК КОЛЛЕКШН" (вул. Зоологічна, 4А, офіс 139,м. Київ,04119 41106037);
Відповідач - Київська митниця Держмитслужби (бул. Вацлава Гавела, буд. 8-А,Київ 124,03124 43997555).

Суддя О.В. Боднарюк