Справа № 638/10960/25
Провадження № 2-а/638/39/26
РІШЕННЯ
Іменем України
14 січня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суду м. Харкова у складі:
головуючого судді Смирнова В.А.
за участю: секретаря судового засідання Євженко О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В позові просить суд визнати протиправним та скасувати постанову серія ЕНА № 4869993 від 1 червня 2025, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 122 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 – закрити; стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань.
Позов мотивований тим, що 01 червня 2025 року, ОСОБА_1 зупинив поліцейський та незрозуміло відрекомендувавшись, звинуватив його в тому, що він проїхав пішохідний перехід на червоне світло. Заперечуючи дану обставину, ОСОБА_1 забажав отримати докази такого порушення, на що інспектор поліції зазначив, що воно зафіксовано на відеореєстратором, однак відеозапису з нього йому надано не було. Жодних інших доказів того, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху інспектор не надав, та зазначив, що якщо водій не згоден з адміністративним правопорушенням, то можете оскаржити такі дії та постанову яку буде винесено ним до суду. Інспектор зазначив, що будь-які заперечення з його боку не приймаються й ним буде виноситись постанова про накладення адміністративного стягнення, крім того поліцейський почав щось перевіряти у своєму планшеті, після чого сказав, що у ОСОБА_1 наявне порушення правил військового обліку, у зв`язку з чим його буде доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Такі дії працівників поліції супроводжувались агресивними випадами в бік ОСОБА_1 , у зв`язку з чим на його запит щодо отримання доказів порушень ним ПДР України, зокрема відеозапису відповіли відмовою та продовжили здійснювати погрози в його бік. Також позивач вказав, що фактично розгляду справи не було, а постанова винесена формально без дослідження пояснень позивача та доказів. За таких обставин вважаємо дії поліцейського неправомірними, а постанову незаконною. Під час розгляду справи Позивачу так і не було продемонстровано відео правопорушення, не було залучено свідків які б могли підтвердити чи спростувати зазначені в постанові звинувачення.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначити справу до судового розгляду.
26.06.2025 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції – Пилипенко О.С. надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
На обґрунтування відзиву вказав, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. 01.06.2025 о 20 год. 25 хв. поблизу будинку 174 по вулиці Клочківській у місті Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб BMW 540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, що є порушенням пункту 8.7.3.е ПДР та об?єктивно вказувало на ознаки вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. Тому вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Зубахін Є.В., підійшовши до водія, яким виявився Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представився, пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів та почав розгляд адміністративної справи. Позивачу в повному обсязі були роз?ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтями 268, 287, 289 та 307 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора та особистим підписом Позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови. Жодних клопотань під час розгляду справи Позивач не заявляв, бажання ознайомитися з доказами не виявляв та не заперечував щодо обставин вчинення свого правопорушення. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279 КУпАП, інспектор, оцінивши всі докази, які зазначив в пункті 7 оскаржуваної постанови, встановив, що Позивач 01.06.2025 о 20 год. 25 хв. поблизу будинку 174 по вулиці Клочківській у місті Харкові, керуючи транспортним засобом BMW 540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 8.7.3.е ПДР, а саме проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, що вказує на вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУПАП. Тому інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4869993 за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок. При винесені цієї постанови, інспектор керувався положеннями ПДР, Законом України «Про дорожній рух», КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853. В постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому інспектор діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. Аргументи, зазначені представником Позивача у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують вини Позивача.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися належним чином.
Представник відповідача ДПП у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 01.06.2025 о 20:30 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 174 інспектором 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Зубахіним Євгенієм Володимировичем відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 4869993 від 01.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. 
У зазначеній постанові вказано, що 01.06.2025 о 20:25 м. Харків, вул. Клочківська, буд. 174 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 540, д.н.з. НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР – порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миг. У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306.
В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач порушив п. 8.7.3.е. ПДР.
Відповідно до підпункту е, п. 8.7.3 ПДР України, червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Позивач вказує, що останній після зупинки його транспортного засобу та повідомлення про причини такої зупинки забажав отримати докази такого порушення від співробітників поліції, на що інспектор поліції зазначив, що воно зафіксовано на відеореєстратор, однак відеозапису з нього йому надано не було, при цьому жодних інших доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху інспектор не надав.
Так, статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Заперечуючи проти адміністративного позову, у якості доказу, відповідачем суду надано диск з двома відеозаписами (фіксація порушення п. 8.7.3.е. ПДР позивачем та розгляд справи про адміністративне правопорушення за таким фактом).
Так, з відеозапису «Відео 1 (Фіксація правопорушення)» вбачається, як автомобіль білого кольору проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, після чого співробітники патрульної поліції на своєму траснспортному засобі одразу почали слідувати за автомобілем, який весь час знаходився у полі зору поліцейських (до моменту зупинки). Після того як транспортний засіб з поліцейськими почав під`їжджати ближче до автомобіля білого кольору, виявилася можливість ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номерний знак автомобіля, а саме: BMW 540, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Тобто, факт вчинення порушення п. 8.7.3.е. ПДР позивачем підтверджується наданим відповідачем відеозаписом.
З відеозапису з бодікамери поліцейського «Відео 2 (473196)» вбачається, як поліцейський підійшов до водія автомобіля BMW 540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким виявився ОСОБА_1 , поліцейський у свою чергу представився та повідомив про підстави зупинки. Крім того, поліцейський після повідомлення підстав зупинки запитав у ОСОБА_1 : «Відео будете дивитися вашого правопорушення?», на що останній відповів «Ні»; після чого поліцейський запитав: «Згодні?», на що позивач висловив свою згоду.
Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи позивача щодо того, що останній просив надати поліцейських докази правопорушення, зокрема, відеозапис, однак такі йому надані не були, адже такі посилання спростовуються відеозаписом.
Крім того, з відеозапису «Відео 2 (473196)» вбачається, як Позивачу в повному обсязі були роз?ясненні його права, що також підтверджується підписом останнього у протоколі про адміністративне правопорушення у п. 8.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вчинення позивачем порушення підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова серії ЕНА № 4869993 від 01.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн. винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому скасуванню не підлягає.
Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення
Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя        В.А. Смирнов