Єдиний унікальний номер: 379/94/26 
Провадження № 1-кп/379/23/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року    м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1, матеріали кримінального провадження № 12025111290000413, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025, відносно 

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не депутата, не адвоката, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, є особою з інвалідністю другої групи, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд,
ВСТАНОВИВ:

 
28.10.2025 близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_6 , його сестра ОСОБА_7 та його брат ОСОБА_5 перебували в домоволодінні за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , де вживали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт.
Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 шляхом нанесення ударів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши до рук дерев`яну палицю, наніс ОСОБА_6 один удар в область правого коліна, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого колінного суглоба з лінійним уламковим переломом правого наколінника та гемартрозом колінного суглоба, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

28.01.2026 у даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим. 
У зазначеній угоді потерпілий та обвинувачений відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 122 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність завданої шкоди та цивільного позову, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 76 КК України.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення. Вказана угода підписана обвинуваченим, захисником обвинуваченого та потерпілим.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, щиро розкаявся. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.
Захисник наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий угоду про примирення підтримав та просив її також затвердити, оскільки вони примирились з обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди про примирення вимоги та правила КПК України та КК України дотримані.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, що дає можливість підписання даної угоди. Зміст угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Згідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину у стані обмеженої осудності.
Обставини, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання ОСОБА_5 : вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При перевірці угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції кримінального закону.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину у стані обмеженої осудності, обтяжуючі обставини вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, який раніше несудимий, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 28.01.2026 про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 340 від 24.12.2025 року ОСОБА_5 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на легку розумову відсталість (МКХ-10 F70.1). ОСОБА_5 не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2018 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»: визнати правильною практику тих судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановлюють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст.373,374,394, 474,475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28.01.2026, у кримінальному провадженні № 12025111290000413, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
На підставі ст.94 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи. 
Головуючий:	ОСОБА_1