ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
30.01.2026	Справа № 910/14942/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Куценко К.К., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНАЛЬНЕ ТУРИСТИЧНЕ АГЕНТСТВО" (04080, місто Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 9) та до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (04070, місто Київ, Контрактова площа, будинок 2) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФТ-КОНСАЛТИНГ" (04655, місто Київ, вулиця Межигірська, будинок 78, офіс 16) про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії,
За участю представників:
від позивача - Іщенко Г. М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
01.12.2025 на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНАЛЬНЕ ТУРИСТИЧНЕ АГЕНТСТВО" та до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії та була передана 02.12.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Ухвалою суду від 09.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.01.2026 о 10:45 год.
Окрім того залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФТ-КОНСАЛТИНГ" (04655, місто Київ, вулиця Межигірська, будинок 78, офіс 16).
У судове засідання 06.01.2026 представники відповідачів не прибули, повідомлялись належним чином.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2026 відкладено підготовче засідання на 20.01.2026.
У судове засідання 20.01.2026 представники відповідачів не прибули, повідомлялись належним чином.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 закрито підготовче провадження у справі № 910/14942/25 та призначено справу до розгляду по суті на 30.01.2026 о 11:20 год.
У судове засідання 30.01.2026 представник позивача прибув, представники від співвідповідачів та третьої особи у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили. 
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи на викладене, оскільки неявка представників відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 30.01.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство» №1 від 05.04.2013 року призначено на посаду одноосібного виконавчого органу - директора ОСОБА_1 .
10.09.2025 Позивачем було направлено заяву на звільнення з проханням вважати останнім робочим днем 25.09.2025 року єдиному учаснику товариства - Товариства обмеженою відповідальністю «СОФТ-КОНСАЛТИНГ» та Відповідачу.
У підтвердження надіслання вищеозначеної заяви представником позивача було долучено опис вкладення до цінного листа № 0101911904196, копію поштової накладної (надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство») та №0101911904161, копію поштової накладної (надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФТ-КОНСАЛТИНГ»). Однак як вказує представник, листи повернулися у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
26.09.2025 Позивачем направлено повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Регіональне туристичне агентство» від 25.09.2025 Відповідачу та єдиному учаснику - Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФТ-КОНСАЛТИНГ», в якому пропонувався наступний порядок денний:
1) Обрання Голови та Секретаря загальних зборів.
2) Звільнення з посади директора ТОВ «Регіональне туристичне агентство», ідентифікаційний код юридичної особи 38669777, ОСОБА_1 , з 25.09.2025 року на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.
3) Обрання нового директора або тимчасово виконуючого обов`язки директора ТОВ «Регіональне туристичне агентство», ідентифікаційний код юридичної особи 38669777 з числа осіб запропонованих Учасниками ТОВ «СОФТ-КОНСАЛТИНГ», ідентифікаційний код юридичної особи 30470472.
4) Обрання особи відповідальної за внесення змін і державної реєстрації змінно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці^К громадських формувань.
У підтвердження надіслання вищеозначеного повідомлення представником позивача було долучено опис вкладення до цінного листа № 0101911921295, копію поштової накладної (надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство») та №0101911921309, копію поштової накладної (надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФТ-КОНСАЛТИНГ»). Однак як вказує представник, листи повернулися у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
27.10.2025 - у день на який скликано позачергові загальні збори не відбулися у зв`язку з неявкою представників учасників про що складено акт від 28.10.2025.
В подальшому 26.11.2025 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про зміну відомостей про керівника Відповідача-1.
В свою чергу, Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією відмовлено у внесенні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівника Відповідача-1 на підставі п. 4. ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». 
За таких обставин, позивач просить суд:
- визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство» припиненими з 25.09.2025 на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України;
- зобов`язати державного реєстратора Подільської районної державної адміністрації в місті Києві або будь-якого іншого державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності) які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи» про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство».

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 по справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.
За загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників або в окремих випадках - наглядової ради товариства. Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.
Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.
Згідно з ч. 1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Частиною тринадцятою статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.
Статтею 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).
Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.
Відповідно до п. 8.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство» (далі Статут) передбачено, що вищим органом Товариства є Загальні збори учасників. Вони складаються з учасника Товариства або призначених ними представників.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані Загальними зборами учасників до компетенції виконавчого органу (п. 8.3 Статуту).
Підпунктом 8.4.4 п. 8.4 Статуту передбачено, що до виключної компетенції Загальних зборів учасників належить утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства.
Відповідно до 9.1 Статуту, виконавчим органом Товариства, що здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства є директор, який призначається Загальними зборами учасників Товариства, крім тих, що входять до виключної компетенції Загальних зборів учасників. Директор не може бути одночасно головою Загальних зборів учасників Товариства. Загальні збори учасників можуть передати частину своїх повноважень до компетенції директора Товариства. 
Згідно п. 8.7 - 8.8 Статуту позачергові Загальні збори учасників скликаються головою товариства у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси Товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Позачергові Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності не менш як 10 відсотками голосів мають право вимагати скликання позачергових Загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати Загальні збори учасників.
Про проведення Загальних зборів товариства учасники повідомляються письмово з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менше як за 30 днів до скликання загальних зборів. Повідомлення вручається учаснику особисто або надсилається поштою. Учасник вважається належним чином повідомленим і достатньо підготовленим до Загальних зборів учасників, якщо він з`явився на збори і не заявив клопотання про відкладення зборів з мотивів неналежного його повідомлення під час реєстрації. Збори можуть бути скликані в будь-який час без попереднього повідомлення, якщо з цього приводу не має заперечень жодного учасника.
Як було зазначено вище, 26.09.2025 позивачем направлено повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Регіональне туристичне агентство» від 25.09.2025 Відповідачу та єдиному учаснику - Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФТ-КОНСАЛТИНГ», в якому пропонувався наступний порядок денний:
1) Обрання Голови та Секретаря загальних зборів.
2) Звільнення з посади директора ТОВ «Регіональне туристичне агентство», ідентифікаційний код юридичної особи 38669777, ОСОБА_1 , з 25.09.2025 року на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.
3) Обрання нового директора або тимчасово виконуючого обов`язки директора ТОВ «Регіональне туристичне агентство», ідентифікаційний код юридичної особи 38669777 з числа осіб запропонованих Учасниками ТОВ «СОФТ-КОНСАЛТИНГ», ідентифікаційний код юридичної особи 30470472.
4) Обрання особи відповідальної за внесення змін і державної реєстрації змінно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці^К громадських формувань.
У підтвердження надіслання вищеозначеного повідомлення представником позивача було долучено опис вкладення до цінного листа № 0101911921295, копію поштової накладної (надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство») та №0101911921309, копію поштової накладної (надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФТ-КОНСАЛТИНГ»). 
У постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 зазначено, що застосуванню підлягають положення частин другої - п`ятої та одинадцятої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», за змістом яких виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.
Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 Цивільного кодексу України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20, директор мав дотриматись вимог статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства в робочий час.
Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.
При цьому, суд зазначає, що Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має 1) не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й 2) за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.
У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові по справі №758/1861/18.
На підставі викладеного, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права - визнання трудових відносин з відповідачем припиненими є цілком правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин з товариством.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання трудових відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство» припиненими на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
При цьому, суд відхиляє вимоги позивача про визнання трудових відносин припиненими саме з 25.09.2025 року (як просить позивач), оскільки констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.
Крім того, прийняття судового рішення з констатацією визнання керівника товариства звільненим ретроспективно з визначеної судом дати та зі значним перебігом часу до моменту виключення відомостей щодо нього з відповідного державного реєстру (коли повноваження директора припиняються для третіх осіб) породжуватиме юридичну невизначеність в частині моменту припинення здійснення керівником (директором) своїх повноважень.
Наведене викладене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20.
Що стосується вимоги позивача про зобов`язання державного реєстратора Подільської районної державної адміністрації в місті Києві або будь-якого іншого державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності) які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи» про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство», суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.
Тому відповідно до зазначених норм на підставі рішення суду, що набрало законної сили, можливо внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі. 
У даному випадку, суд звертає увагу позивача, що саме рішення суду про припинення трудових відносин є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, тому така позовна вимога не підлягає задоволенню.
Окрім того Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові 04 березня 2025 року № 922/2226/24 виклав наступну позицію:
«Частиною першою статті 25 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.
Рішення суду про визнання трудових відносин припиненими і є підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 333/3177/22)».
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача 1 в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва 
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство» (04080, Україна, місто Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 9, код ЄДРПОУ 38669777) припиненими на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України з дати набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне туристичне агентство» (04080, Україна, місто Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 9, код ЄДРПОУ 38669777) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
4. В іншій частині позову відмовити.
5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2026

Суддя Владислав ДЕМИДОВ