Справа № 545/2449/25 
Провадження № 2/545/418/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: Цибізової С.А.,
за участю секретаря: Синегуб Д.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 укладений договір позики №20210042306, відповідно до умов якого сума позики склала 20 000,00 грн, термін користування 36 календарних місяців, реальна річна процентна ставка на рівні 60,38% річних від загальної суми позики. Комісія за управління (обслуговування) позики, встановлена на рівні 4,5% від загальної суми позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування позикою. У зв`язку з невиконанням умов договору позики виникла заборгованість у розмірі 48 295,89 грн, з яких: 17 422,85 грн – заборгованість за тілом кредиту; 30 873,04 грн – заборгованість за сумою комісії/відсотків.
Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №20210042306 від 04.06.2021 у розмірі 48 295,89 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи. а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без їхньої участі. У відзиві на позов представник відповідача зазначила, що факт укладення ОСОБА_1 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 та надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідачем не заперечується. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії в сумі 30 873,04 грн та 2400,00 грн за оформлення позики просила відмовити посилаючись на те, що позивачен не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутних банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненям кредиту та за які позивачем встановлена комісія за управління та обслуговування кредиту, а тому такі умови є нікчемними. Окрім того, вказала, що ОСОБА_1 з 26.02.2022 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 26.02.2022, а тому на нього поширюються вимоги п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей» та до нього не повині застосовуватись штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом. Також, зазначила, що не погоджуються із вказаною позивачем заборгованістю за тілом кредиту в сумі 17 422,85 грн, посилаючись на те, що ОСОБА_1 сплачена сума коштів у розмірі 9 200,00 грн. Витрати позивача на правову допомогу вважала непропорціними до предмету позову та завищеними та вважала що їх розмір не повинен перевищувати 2500,00грн. Просила стягнути з ТОВ «Сучасний Факторинг» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з вимогами статтей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності в судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.
Отже суд розглядає справу за наявними доказами наданими сторнами.
Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів за кредитним договором.
Встановлено, що 04.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 укладений договір позики №20210042306 (а.с.9-15).
Відповідно до п.1.1 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути позику та внести плату за користування позикою в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором.
Відповідно до п.1.3 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів у національній валюті України – гривня, на картковий рахунок (платіжна карта «VISA» або «MASTERCARD») або поточний рахунок відкритий у банківській установі на території України (за виключенням карткових або поточних рахунків для виплат по заробітній платі або пенсії, інших соціальних виплат), наданий та особисто зазначений позичальником у даному договорі.
Згідно з п.1.4 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 підписанням даного договору позичальник підтверджує своє волевиявлення та бажання отримати позику на картковий рахунок або поточний рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ «Приватбанк», та уповноважує позикодавця здійснити таке перерахування на зазначений картковий або поточний рахунок та одночасно підтверджує, що є кінцевим право набувачем за зазначеним картковим або поточним рахунком.
Відповідно до п.3.1, 3.2 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 сума позики за даним договором становить 20 000,00 грн. Плата за оформлення договору позики складає 2 400,00 грн.
Згідно з п.3.4 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 платежі визначені п.3.1-3.2 формують загальну суму позики. 
Відповідно до п.3.5 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 строк користування позикою становить 36 календарних днів, та починається з моменту (дати) зарахування суми позики на картковий рахунок або поточний позичальника. 
Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 25.11.2025 №20.1.0.0.0/7-251121/41058-БТ, наданого на виконання ухвали суду від 10.11.2025, вбачається, що в банку емітовано картку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; по рахунку було зарахування коштів на суму 20 000,00 UAH від 04.06.2021, платник: переказ коштів, коментар: Viplata zaima Sfera24 (а.с.104).
Згідно виписки за договором №б/н за період 04.06.2021-04.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 10.11.2025, вбачається, що 04.06.2021 зараховано переказ коштів на суму 20 000,00 грн (а.с.104-105).
Таким чином, факт укладення договору позики №20210042306 від 04.06.2021 між сторонами та отримання коштів є доведеним.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії/відсоткам у розмірі 30 873,04 грн, суд дійшов наступного.
Відповідно до розділу "Визначення термінів та понять, що використовуються в даному договорі" договору позики №20210042306 від 04.06.2021, плата за користування позикою -видатки Позивача в грошовому еквіваленті на користь Позикодавця за надання у власність грошових коштів (позики).
Згідно з п.5.1 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 плата за користування позикою складається з: фіксованого проценту від загальної суми позики за кожен місяць користування позикою, що встановлюється на календарний рік із розрахунку 30 днів у місяці та 360 днів у році; комісії за управління (обслуговування) позики, що встановлюється у процентах від загальної суми позики та пов`язана з супроводженням справи за позикою (оцінкою платоспроможності позичальника; збирання, оброблення інформації від позичальника, у тому числі але не обмежуючись щодо позичальника (персональних та супутніх даних), сум, строків користування та оплатності позики; супроводження кредитної історії позичальника з актуалізацією та переданням вихідних даних до відповідних бюро кредитних історій; використання СМС сервісу для інформування покупця відповідно до умов даного договору; оплатою послуг третіх осіб (повірених, брокерів, тощо) пов`язаних з оформленням та супроводженням справи за позикою).
Згідно п. 5.2. договору ставки Проценту річного, Реальна процентна ставка, Комісії за користування позикою та сукупна вартість позики закріплені в розділі 3.
Згідно з п.3.6, 3.7 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 проценти за користування позикою встановлюються на рівні 0,01% річних від загальної суми позики за календарний місяць та нарахування авансом на початок кожного місяця користування позикою. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 60,38% річних від загальної суми позики.
Відповідно до п.3.8 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 комісія за управління (обслуговування) позики встановлюється на рівні 4,5% від загальної суми позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування позикою.
Відповідно до п. 3.10 договору позики №20210042306 від 04.06.2021 щомісячний платіж складає 1 630,41 грн та оплачується позичальником щомісячно в дату, що відповідає даті зарахування суми позики на картковий або поточний рахунок (а.с.9-12).
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №20210042306 від 04.06.2021 вбачається, що заборгованість перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за кредитним договором станом на 13.05.2025 становить 48 295,89 грн, з яких: 17 422,85 грн – загальна заборгованість за тілом кредиту; 30 873,04 грн – заборгованість за сумою комісії/відсотків; 0,00 грн – заборгованість за сумою комісії за обслуговування (а.с.18).
У виписці з особового рахунку заборгованість окремо за відсотками та окремо за комісією не вказується, натомість у графі "комісія/відсотки за кредитом" зазначаються щомісячні нарахування у розмірі 1008,00 грн, (а.с.18).
При цьому детального розрахунку заборгованості окремо за відсотками та комісією суду не надано.
Відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже положення ч.1 ст.1048 ЦК України визначає позику як оплатний договір.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що проценти є платою за користування кредитом, тоді як, комісії - платою за надання, обслуговування та повернення кредиту.
Отже, зазначені платежі мають різну правову природу.
З умов договору №20210042306 від 04.06.2021 вбачається, що позичальнику встановлено плату за оформлення договору позики у розмірі 2400грн (п.3.2.)
Окрім того, визначено, що плата за користування позикою, яка виходячи з термінології договору, є саме платою за надання у власність грошових коштів складється з процентів та комісії.
При цьому, хоча у п.5.1. договору наведено перелік дій які за виконання яких позичальник повин сплатити позикодавцю комісі, будь-яких доказів реального надання позичальником послуг за управління (обслуговування) позики визначених в договрі суду не надано.
Окрім того, у виписці з особового рахунку позичальника за кредитним договром та у позові позивачем наведено розрахунок заборгованості за яким комісія за обслуговування позичпльнику не нараховувалась та заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить 0,00 грн, тоді як позичальнику нараховувались "комісії/відсотки" у розмірі 1008,00 щомісячно, загальним розмір заборгованості за якими становить 30873,04грн.
Таким чином, враховуючи вищенаведене зазначена у виписці з особового рахунку заборгованість з комісії/відсотків у сумі 35 095,89 грн має правову природу процентів за користування кредитом, оскільки з системного аналізу умов договру вбачається, що комісія визначена в 3.8 ,5.1 договору позики є платою за надання Позикодавцем у власність Позичальнику грошових коштів, а не платою за надання, обслуговування чи повернення кредиту.
Враховуючи наведене суд відхиляє заперечення відповідача з приводу нікчемності умов щодо нарахування комісій. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з 26.02.2022 призваний на військову службу, що підтверджується військовим квитком, посвідченням УБД (а.с.56-58).
Відповідно до довідки військової частини від 13.06.2025 №1834 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у в/ч НОМЕР_3 з 13.09.22 (а.с.39).
Згідно з довідкою в/ч від 14.06.2025 №1841 ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період з 30.09.2022 по 19.03.2023; у період 01.04.2023 по 16.06.2024; у період з 01.08.2024 по 31.05.2025 (а.с.38).
Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Враховуючи, що ОСОБА_1 з 26.02.2022 має статус військовослужбовця, тому нарахування за "відсотками/комісієй" за кредитним договором №20210042306 від 04.06.2021 починаючи з 04.03.2022 йому не нараховуються.
Таким чином, відсотки за договором позики за період з 04.06.2021 по 04.02.2022 складають 9072,00 грн.
Окрім того, з виписки з особового рахунку вбачається, що отримано оплат в сумі 9 200,00 грн (а.с.18).
Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Отже, сплату коштів в сумі 9 200,00 грн відповідно до положень ст.534 ЦК України слід зарахувати на погашення відсотків у сумі 9072,00 грн, а залишок в сумі 128,00 грн (9200,00-9072,00=128,00) на погашення тіла кредиту.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за договором позики №20210042306 від 04.06.2021, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 17 294,85 грн (17 422,85-128,00 = 17 294,85).
Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Судом встановлено, що 28.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» та Адвокатським об`єднанням «Деналі» укладений договір №28/08/24 про надання правничої допомоги (а.с.19-21).
Відповідно до п.1 додаткової угоди №5 до договору про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024 п.4.1 договору викладено в наступній редакції: «4.1 Юридичну/правничу допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом сплати суми, що дорівнює 6500,00 грн, без ПДВ, за супровід однієї справи, відповідно до переліку, що визначається окремими додатковими угодами до цього договору» (а.с.22).
Згідно з актом №386 прийому-передачі наданих послуг від 19.05.2025 адвокатом надані послуги, а саме: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, узгодження правової позиції; складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором/договором позики №20210042306 від 04.06.2021. Послуги надано на загальну суму 6500,00 грн (а.с.23).
Позивачем сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 6500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.05.2025 №526024 (зв.а.с.22).
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024, умови додаткової угоди №5 від 10.12.2024, акт №386 прийому-передачі наданих послуг від 19.05.2025, співмірність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Окрім того, 29.06.2025 між Адвокатом Божко Аліною Федорівною та ОСОБА_1 укладений договір №29/06/2025 про надання юридичних послуг (правничої допомоги) (а.с.62-63).
Відповідно до акту №1 приймання-передачі виконаних робіт від 11.07.2025 адвокатом надані такі послуги: представництво інтересів клієнта ОСОБА_1 , як відповідача при розгляді судової справи №545/2449/25 про стягнення заборгованості за договором позики в Полтавському районному суді Полтавської області, позивач ТОВ «Сучасний Факторинг» (повний супровід включає в себе): написання відзиву на позовну заяву та представництво інтересів відповідача адвокатом у суді: аналіз судової практики Верховного суду з питань стягнення заборгованості за договором позики; складання процесуальних документів у справі; участь у судових засіданнях. Вартість виконаних робіт (послуг) по договору про надання юридичних послуг №29/06/2025 від 29.06.2025 складає 5 000,00 грн (зв.а.с.63).
Відповідачем сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.07.2025 №780629438 (а.с.64).
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України – пропорційно до задоволених вимог. 
Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 48 295,89 грн; позов задоволений на суму 17 294,85 грн тобто на 35,81%.
Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 1790,50 грн – витрати на професійну правничу допомогу, 867,46 грн – судовий збір.
Окрім того, на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог (100%-35,81%=64,19%), а саме: 3209,50 грн – витрати на професійну правничу допомогу.
Отже, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог, а саме: в розмірі 1419,00 грн (3209,50-1790,50).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 244, 263, 265, 279 ЦПК України,

в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (код ЄДРПОУ 35310044, адреса: місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 39-А, м. Київ) заборгованість за кредитним договором №20210042306 від 04.06.2021у розмірі 17 294 (сімнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 85 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (код ЄДРПОУ 35310044, адреса: місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 39-А, м. Київ) судовий збір у розмірі 867 (вісімсот шістдесят сім) грн. 46 коп.
Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (код ЄДРПОУ 35310044, адреса: місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 39-А, м. Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1419 (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять) грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова