ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7488/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
за участю секретаря судового засідання– Поспєлової А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міракубіс» та Запорізької митниці 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року (суддя Сіпака А.В.) по справі №280/7488/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міракубіс» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и В:

ТОВ «Міракубіс» звернулося до суду з позовом, в якому просило:
визнати протиправними та скасувати рішення щодо класифікації товарів №25UA11200000049-КТ від 25.08.2025. 
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ним до митного оформлення надіслано електронну митну декларацію №25UA112030002056U5, зокрема на товар Dodecyl Dimethyl Benzyl Ammonium Chloride 50%/додецил диметил бензил амоній хлорид 50%. Зазначає, що митницею прийнято спірне рішення про визначення коду товару, відповідно до якого заявлений в електронній митній декларації товар зазначено як “Поверхнево-активний засіб. Продукт з комерційною назвою “Dodecyl Dimethyl Benzyl Ammonium Chloride 50%/додецил диметил бензил амоній хлорид 50%”. Партія № 2505301005. Пакування: бочки по 200 кг. Являє собою водно-етанольний розчин сполуки невизначеного хімічного складу – бензалконію хлориду. Вміст нелеткого залишку становить 50,8 мас.%. Під час змішування з водою у концентрації 0,5% при температурі 20 град. С та витримуванні упродовж години за тієї самої температури: утворює прозорий безбарвний розчин; поверхневий натяг 0,5% водного розчину становить 3,48х10-2 Н/м. Має катіонні поверхнево-активні властивості. Використовується для виробництва реагентів”. Визначено код товару за УКТ ЗЕД як 3402901000. Позивач зазначав, що бензалконію хлорид є речовиною і може розглядатися тільки в межах кодів 340231-340249, однак відповідач помилково розглядав Бензалконію хлорид в межах кодів, які призначені для засобів. Також вказує на те, що згідно Пояснень до товарної позиції 3402 речовини поділяються на: 3402 31 00 – аніонні, 3402 41 00 – катіонні, 3402 42 00 – неіоногенні. Згідно висновку експерта №1420003700-0284 речовина (бензалконію хлорид) має катіонні поверхнево-активні властивості. В електронному інвойсі для товару №1 зазначено: 023 — Тип поверхнево активних речовин — катіонні. Катіонні поверхнево-активні речовини можуть розглядатися тільки в межах групи 3402 41 00 - катіонні, а ніяк не в групі “інші”. Окрім того, згідно Пояснень до товарної позиції 3402 Катіонні поверхнево-активні речовини поділяються на: 3402 41 00 10 - бензалконію хлорид (benzalkonium chloride INN), 3402 41 00 90 – інші. Отже, 
для бензалконію хлориду (benzalkonium chloride INN) Законом України “Про Митний тариф України” в УКТ ЗЕД визначено власний, окремий код 3402 41 00 10. Його опис найбільш підходить для бензалконію хлориду, оскільки це саме та хімічна речовина, яка зазначена в УКТ ЗЕД. За наявності власного, окремого коду для бензалконію хлориду перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. За визначеним Позивачем кодом 3402 41 00 10 більш конкретний опис - бензалконію хлорид (benzalkonіum chlorіde ІNN). За визначеним Відповідачем кодом 3402901000 загальний опис - поверхнево-активні засоби. За кодом 3402 41 00 10 (бензалконію хлорид (benzalkonіum chlorіde INN)) можна класифікувати тільки одну речовину - бензалконію хлорид. А за кодом 3402901000 (поверхнево-активні засоби) можна класифікувати багато засобів. Позивач вважав, що митним органом не доведено наявність підстав для віднесення товару DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE до коду класифікації товару згідно УКТ ЗЕД 3402 90 10 00, у зв`язку з чим оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку №1420003700-0284 від 21.08.2025 Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України “Надана на експертизу проба під назвою “DDBAC 50%” ідентифікована водно етанольний розчин сполуки невизначеного хімічного складу - бензалконію хлориду. У зазначеному Висновку також зазначено, що продукт має саме катіонні поверхнево-активні властивості.
З огляду на встановлений хімічний склад товару суд дійшов висновку про те, що товар повинен бути віднесений до категорії 3402 41 00, оскільки продукт є катіонною поверхнево-активною речовиною. При цьому, як зазначив суд першої інстанції, додавання етилового спирту жодним чином не впливає на характеристику товару та не може бути підставою для його віднесення до товарної позиції 340290100, оскільки така товарна позиція включає до себе інші поверхнево-активні засоби до яких не належать аніонні, катіонні та неіоногенні поверхнево-активні речовини.
Також, суд вказав на безпідставне ототожнення митним органом понять “поверхнево-активна речовина” та “поверхнево-активний засіб”, оскільки позивачем імпортувалась саме речовина, а не засіб, що виключає можливість застосування товарної позиції 340290100 УКТЗЕД.
З цих підстав суд визнав протиправним та скасував оскаржуване рішення відповідача.
Крім цього, за наслідками розгляду справи, судом першої інстанції здійснено розподіл судових витрат та, зокрема, стягнуто на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,0грн. із заявлених до стягнення 5000,0грн.
Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем та відповідачем.
В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду, в частині розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,0грн. Позивач зазначає, що суд першої інстанції вдався до безпідставного дослідження наданих послуг та визначення цих послуг, на предмет співмірності, із складністю цієї справи, витраченим адвокатом часом на надання правової допомоги. Позивач вказує на те, що оскільки розмір гонорару адвокату визначений у фіксованій сумі 5000,0грн., то вказане не вимагає будь-якого іншого підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач, зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що у спірному випадку товар повинен кваліфікуватися у товарній підкатегорії 3402 41 00 10. Такий висновок суду, як зазначає відповідач, зроблений без дослідження Пояснень до товарної позиції 3402 УКТ ЗЕД. При цьому, відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність етилового спирту не впливає на кваліфікацію товару, оскільки саме наявність органічного розчинника (етиловий спирт), згідно з Поясненням УКТЗЕД, і характеризує товар як поверхнево-активні засоби, який відноситься до товарної підкатегорії 3402 90 10 00. Крім того, відповідач висловлює свою незгоду з рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу, вказуючи на необгрунтованість та неспівмірність витрат, які стягнуто судом з митниці.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційних скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що декларантом 11.08.2025 до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст. 257 Митного кодексу України електронну митну декларацію, якій присвоєно № 25UA112030002056U5 (на товари, що зазначені в гр. 31 ЕМД, в т.ч. товар № 1: “ 1. Dodecyl Dimethyl Benzyl Ammonium Chloride 50%/ додецил диметил бензил амоній хлорид 50% - 4000кг. Cas № 139-07-1, Партія № 2505301005. Показники відповідно до сертифікату аналізу… Країна виробництва: CN. Торговельна марка: THWATER. Виробник: Shandong Taihe Technologies Co.,Ltd.”.
Декларантом зазначений товар №1 заявлений за кодом 3402410010 згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі – УКТ ЗЕД).
Уповноваженою посадовою особою митниці (посадовою особою ВККТ УКАМП) прийнято рішення щодо класифікації товарів від 25.08.2025 № 25UA11200000049-КТ на підставі документів, зазначених у пункті 5 Рішення, а саме: 1. Закон України від 19.10.2022 № 2697-ІХ "Про Митний тариф України". УКТ ЗЕД: Основні правила інтерпретації класифікації товарів № 1 та № 6; Примітки до групи 34. 2. Пояснення до товарної позиції 3402 УКТ ЗЕД, затверджені наказом Держмитслужби України від 14.12.2022 № 543. 3. Інформація про товар, надана до митного оформлення. 4. Акт митного огляду від 12.08.2025 № 25UA112030002056U5. 5. Висновок ДУЕД СЛЕД Держмитслужби від 21.08.2025 №1420003700-0284. 
Рішенням встановлено код товару 3402 90 10 00 згідно з УКТ ЗЕД.
У митному оформленні ЕМД від 11.08.2025 № 25UA112030002056U5 відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112030/2025/000129, відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням положень ст. 256 МКУ та Порядку № 631. 
ТОВ “Міракубіс” з урахуванням вимог ст. 261 МКУ 25.08.2025 до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку ЕМД згідно зі ст. 257 МКУ ЕМД, режим ІМ 40 ДТ (додаткова декларація), якій присвоєно № 25UA112030002242U9 на товар, що зазначений в гр. 31 ЕМД: “Dodecyl Dimethyl Benzyl Ammonium Chloride 50%/ додецил диметил бензил амоній хлорид 50% - 4000кг. Поверхнево-активний засіб. Продукт з комерційною назвою Dodecyl Dimethyl Benzyl Ammonium Chloride 50%/ додецил диметил бензил амоній хлорид 50%. Партія № 2505301005. Пакування: бочки по 200 кг. Являє собою водно-етанольний розчин сполуки невизначеного хімічного складу – бензалконію хлориду. Вміст нелеткого залишку становить 50,8 мас.%. Під час змішування з водою у концентрації 0,5% при температурі 20 град. С та витримуванні упродовж години за тієї самої температури: утворює прозорий безбарвний розчин; поверхневий натяг 0,5% водного розчину становить 3,48х10-2 Н/м. Має катіонні поверхнево-активні властивості. Використовується для виробництва реагентів. Призначено для виробництва дезінфікуючих засобів. Не в аерозольній упаковці. Країна виробництва: CN. Торговельна марка: THWATER. Виробник: Shandong Taihe Technologies Co.,Ltd.”. Декларантом зазначений товар задекларовано за кодом 3402 90 10 00 згідно з УКТ ЗЕД, з урахуванням прийнятого митницею рішення щодо класифікації товарів від 25.08.2025 № 25UA11200000049-КТ та висновку СЛЕД Держмитслужби, що підтверджується гр. 44 даної ЕМД.
Не погоджуючись з визначенням коду товару відповідачем, позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, суд першої інстанції правильно виходив з того, що класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України “Про Митний тариф України”, з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та визначальних для класифікації характеристик товару.
Суть спірних відносин, які розглядаються у межах цієї справи, стосується того чи вірно визначено позивачем код товару, який заявлено до митного оформлення.
Так, позивачем заявлено до митного оформлення товар «Dodecyl Dimethyl Benzyl Ammonium Chloride 50%/ додецил диметил бензил амоній хлорид 50%» за кодом 3402 41 00 10 згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до УКТ ЗЕД зазначеному декларантом коду товару відповідає опис: «Поверхнево-активні органічні речовини (крім мила); поверхнево-активні препарати, засоби для прання, миття (включаючи допоміжні мийні засоби) та засоби для чищення із вмістом або без вмісту мила (крім засобів, включених до товарної позиції 3401): - інші поверхнево-активні речовини, розфасовані або не розфасовані для роздрібної торгівлі: -- катіонні: ---бензалконію хлорид (benzalkonium chloride INN)».
Відповідно до УКТ ЗЕД на товар спірним Рішенням митниці встановлено наступний код товару: код товару згідно з УКТ ЗЕД – 3402 90 10 00, якому відповідає опис: «Поверхнево- активні органічні речовини (крім мила); поверхнево-активні препарати, засоби для прання, миття (включаючи допоміжні мийні засоби) та засоби для чищення із вмістом або без вмісту мила (крім засобів, включених до товарної позиції 3401): - інші: -- поверхнево-активні засоби».
Тобто, у спірному випадку як митницею так і декларантом віднесено даний товар до тієї самої товарної позиції 3402, але до іншої товарної підкатегорії.
При цьому, заявлений до митного оформлення товар визначено декларантом як «поверхнево-активна речовина», а митним органом як «поверхнево-активний засіб».
У примітці 3 до групи 34 УКТ ЗЕД, які затверджені Законом «Про Митний тариф України», зазначено наступне: «у товарній позиції 3402 термін «поверхнево-активні органічні речовини» означає такі продукти, які у разі змішування з водою у концентрації 0,5% при температурі 20°С та витримування протягом однієї години при тій самій температурі:
(a) утворюють прозору або напівпрозору рідину чи стабільну емульсію без випадання нерозчинної речовини; та
(b) знижують поверхневий натяг води до 4,5 х 10-2 Н/м (45 дин/см) або менше.»
До товарної позиції 3402 згідно з УКТ ЗЕД відносяться:
І. Поверхнево-активні органічні речовини (крім мила).
ІІ. Поверхнево-активні засоби, мийні засоби (включаючи допоміжні мийні засоби) і чистильні засоби з вмістом або без вмісту мила (крім включених до товарної позиції 3401).
Відповідно до пункту І Пояснень до товарної позиції 3402 УКТ ЗЕД:
Органічні поверхнево-активні речовини цієї товарної позиції являють собою сполуки невизначеного хімічного складу з вмістом однієї або кількох гідрофільних чи гідрофобних функціональних груп у такій пропорції, що під час змішування з водою в концентрації 0,5% за температури 20 С та витримуванні упродовж години за тієї самої температури вони дають прозору або напівпрозору рідину або стабільну емульсію без випадання нерозчинної речовини (див. примітку 3 (а) до цієї групи). У цій товарній позиції емульсія не повинна розглядатися як така, що має стабільні властивості, якщо після витримування упродовж години за 20 C: (1) тверді частинки видно неозброєним оком; (2) вона розділяється на візуально помітні фази; або (3) вона розділяється на прозору і напівпрозору частини, видимі неозброєним оком.
Органічні поверхнево-активні речовини здатні до адсорбції на поверхні розділу фаз; у цьому стані вони виявляють ряд фізико-хімічних властивостей, особливо поверхневу активність (наприклад, зниження поверхневого натягу, спінювання, емульгування, змочування), у результаті чого їх зазвичай називають „поверхнево-активними речовинами”.
Проте речовини, не здатні знижувати поверхневий натяг дистильованої води до 4,510-2 Н/м (45 дин/см) або менше за концентрації 0,5 % і температури 20 С, не вважаються поверхнево-активними речовинами і тому не включаються до цієї товарної позиції.
Органічні поверхнево-активні речовини можуть бути:
(1) Аніонними, причому в цьому випадку вони дисоціюють у водному розчині з утворенням негативно заряджених органічних іонів, відповідальних за поверхневу активність. Приклади: сульфати та сульфонати жирів, рослинних олій (тригліцеридів) або смоляних кислот; сульфати та сульфонати, одержані з жирних спиртів; нафтові сульфонати, наприклад, лужних металів (включаючи ті, які містять мінеральні масла), амонію або етаноламінів; алкілполіефірсульфати; алкілсульфонати чи алкілфенілефірсульфонати; алкілсульфати, алкіларилсульфонати (наприклад, технічні додецилбензолсульфонати).
Ці поверхнево-активні речовини можуть містити як домішки, що попадають у процесі виробництва, невеликі кількості жирних спиртів, алкілати або інші гідрофобні сировинні матеріали, що не пройшли сульфатування чи сульфування. Вони також можуть містити сульфат натрію або інші залишкові неорганічні солі в кількості, що як правило не перевищує 15 % у розрахунку на безводні солі.
(2) Катіонними, які дисоціюють у водному розчині з утворенням позитивно заряджених органічних іонів, відповідальних за поверхневу активність. Приклади: солі жирних амінів і четвертинних амонієвих основ.
(3) Неіоногенними, що не утворюють іонів у водному розчині. Їх розчинність у воді має місце завдяки присутності молекул з функціональними групами, які мають сильну спорідненість з водою. Приклади: продукти конденсації жирних спиртів, жирних кислот або алкілфенолів з оксидом етилену; етоксилати амідів жирних кислот.
(4) Амфолітичними з одночасною аніонною і катіонною активністю, причому залежно від середовища вони можуть дисоціювати у водному розчині і надавати сполуці властивості аніонної чи катіонної поверхнево-активної речовини.
Ця іонна поведінка аналогічна тій, яка має місце в амфотерних сполуках у найширшому змісті слова. Вони, наприклад, можуть являти собою алкілбетаїнові чи сульфобетаїнові білки, продукти їхнього розкладання і заміщені похідні амінокарбонової, аміносульфонової, аміносіркової і амінофосфорної кислот.
Відповідно до пункту ІІ Пояснень до товарної позиції 3402 УКТ ЗЕД Поверхнево-активні засоби, мийні засоби (включаючи допоміжні мийні засоби) і чистильні засоби з вмістом або без вмісту мила (крім включених до товарної позиції 3401)
Ця група складається з трьох категорій засобів:
(А) Поверхнево-активні засоби.
Вони включають:
(1) Суміші поверхнево-активних речовин, перерахованих у пункті (І) вище (наприклад, сульфорицинолеати, змішані із сульфованими алкілнафталінами або сульфатованими жирними спиртами).
(2) Розчини або дисперсії поверхнево-активних речовин, перерахованих у пункті І вище, в органічному розчиннику (наприклад, розчин сульфатованого жирного спирту в циклогексанолі чи в тетрагідронафталіні).
(3) Інші суміші на основі вищезазначеної в пункті І поверхнево-активної речовини (наприклад, поверхнево-активні препарати з вмістом певної частки мила, такі як алкілбензолсульфонат зі стеаратом натрію).
(4) Розчини або дисперсії мила в органічному розчиннику, такому як циклогексанол. (Розчини мила у воді, які можуть містити невелику кількість, що як правило не перевищує 5 %, доданого спирту чи гліцерину, є рідкими милами товарної позиції 3401).
Позиція митного органу, виходячи з наведених положень Пояснень до товарної позиції 3402 УКТ ЗЕД, полягає в тому, що катіонні поверхнево-активні речовини у водному розчині класифікуються у товарній позиції 3402 41 00; а катіонні поверхнево-активні речовини в органічному розчиннику та інші суміші на основі поверхнево-активної речовини класифікуються як поверхнево-активні засоби у товарній позиції 3402 90 10 00.
Такий висновок відповідач робить з огляду на те, що поверхнево-активні засоби включають: (2) Розчини або дисперсії поверхнево-активних речовин, перерахованих у пункті І вище, в органічному розчиннику; (3) Інші суміші на основі вищезазначеної в пункті І поверхнево-активної речовини.
У спірному випадку встановлено, що відповідно до експертних досліджень проби товар «Dodecyl Dimethyl Benzyl Ammonium Chloride 50%/ додецил диметил бензил амоній хлорид 50%», що були об`єктом дослідження, ідентифіковано як водно-етанольний розчин сполуки невизначеного хімічного складу – бензалконію хлориду; речовина (бензалконію хлорид), яка міститься у складі товару, має катіонні поверхнево-активні властивості.
Враховуючи встановлений хімічний склад вищезазначеного товару DDBAC (розчин катіонної поверхнево-активної речовини в органічному розчиннику (етанол) та воді (неорганічний розчинник), митний орган дійшов висновку, що вказаний товар підпадає під характеристики поверхнево-активних засобів, які зазначено у підпункті (А) пункту (ІІ) пояснень до товарної позиції 3402 УКТЗЕД.
З приводу такої позиції митного органу слід зазначити те, що переданий до митного оформлення товар не ідентифікований експертом саме як суміш на основі поверхнево-активної речовини, зазначеної в пункті І Пояснень до товарної позиції 3402 УКТ ЗЕД, а тому твердження відповідача про те, що товар відповідає опису поверхнево-активних засобів за ознакою (3) Інші суміші на основі вищезазначеної в пункті І поверхнево-активної речовини, є безпідставними.
Стосовно аргументів відповідача про те, що переданий до митного оформлення товар відповідає опису поверхнево-активних засобів за ознакою (2) Розчини або дисперсії поверхнево-активних речовин, перерахованих у пункті І вище, в органічному розчиннику слід зазначити таке.
Так, по-перше, в експертному висновку товар ідентифіковано як водно-етанольний розчин, а не як етанольний розчин – органічний розчинник.
По-друге, в експертному висновку хоча і зазначено про товар як водно-етанольний розчин, але не наведено з яких підстав експерт дійшов висновку про те, що це є саме водно-етанольний розчин. Висновок не містить у собі інформації про встановленні у товарі органічного розчиннику (етанол).
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що згідно опису товару, який і наведено в експертному висновку, товар, згідно листа виробника, містить етанол – в межах 1% (залишок використаного під час синтезу етанолу, від яких неможливо позбутися). 
Тобто, залишок використаного під час синтезу етанолу не може свідчити про те, що етанол, у досліджуваному товарі, є розчинником поверхнево-активних речовин, перерахованих у пункті І Пояснень до товарної позиції 3402 УКТ ЗЕД.
Суд апеляційної інстанції враховує і висновок експерта №1420003700-0514 від 29.12.2025 (Спеціалізованої лабораторії за питань експертизи та досліджень Держмитслужби), який стосується дослідження аналогічного товару (хоча і щодо іншої партії товару) і у вказаному висновку експерт кваліфікував товар: прозора безколірна рідина, яка складається із водного розчину сполуки невизначеного хімічного складу – бензалконію хлориду. Проба містить домішкову кількість етилового та метилового спирту (а.с.224).
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необгрунтованість висновків відповідача щодо кваліфікації товару як поверхнево-активного засобу.
Крім цього, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у Висновку №1420003700-0284 від 21.08.2025 Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України експерт дійшов висновку, що товар є розчином бензалконію хлориду. При цьому, експертом зазначено те, що продукт має саме КАТІОННІ поверхнево-активні властивості.
Отже, товар мав би бути віднесений до категорії 3402 41 00, оскільки продукт є катіонною поверхнево-активною речовиною.
В свою чергу, категорія 3402 41 00 включає в себе лише дві підкатегорії: 3402 41 00 10 - бензалконію хлорид (benzalkonіum chlorіde INN); 3402 12 00 90 інші, а тому очевидно, що законодавцем виділено окрему (власну) підгрупу лише для катіонного бензалконію хлориду (benzalkonіum chlorіde INN), а інші катіонні поверхнево-активні речовини повинні декларуватися у підкатегорії 3402 41 00 90.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у спірному випадку позивачем правильно кваліфіковано товар за кодом УКТЗЕД, у зв`язку з чим судом першої інстанції обгрунтовано задоволено позов.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, ч. 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).
Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат позивача на правничу договір про надання професійної правничої допомоги від 25.08.2025, укладений між адвокатом Биковим С.А. та ТОВ “Міракубіс”; акт виконаних робіт від 22.09.2025; платіжна інструкція від 22.09.2025 про оплату послуг з правничої допомоги на суму 5000,0грн.
Умови укладеного договору та акт виконаних робіт свідчать про пов`язаність наданих послуг (складення позову; складення відповіді на відзив) з предметом розгляду цієї справи.
Отже, документально підтверджені та погодженні сторонами витрати на правничу допомогу становлять 5000,0грн. В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що враховуючи складність справи, витрачений адвокатом час на надання правової допомоги, співмірним розміром витрат на правничу допомогу, який повинен бути стягнутий на користь позивача, становить 3000,0грн.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи відповідача щодо не співмірності та нерозумності відшкодованих судом позивачу понесених витрат, з огляду на таке.
Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).
Вказуючи на не співмірність стягнутих витрат із складністю справи, відповідач не вказує про те, який гонорар адвоката є справедливим у контексті складності цієї справи, та який зазвичай застосовуються при визначенні винагороди адвоката. 
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У спірному випадку Договором визначено порядок формування вартості послуг (гонорар адвоката) – встановлений у фіксованому розмірі.
Отже, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України.
Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, при цьому, зменшивши заявлену до відшкодування суму до 3000,0грн.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.
Щодо апеляційної скарги позивача суд апеляційної інстанції вважає зазначити те, що фактично аргументи позивача зводяться до того, що суд першої інстанції вдався до безпідставного дослідження наданих послуг та визначення цих послуг, на предмет співмірності, із складністю цієї справи, витраченим адвокатом часом на надання правової допомоги, оскільки розмір гонорару адвокату визначений у фіксованій сумі 5000,0грн., а отже суд повинен був стягнути витрати в повному обсязі.
З приводу такої позиції позивача слід зазначити те, що суд не має обов`язку присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесенні нею витрати на професійну правничу допомогу.
В постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Вказана позиція висловлена і Верховним Судом в постановах від 01 червня 2022 року по cправі № 910/1929/19, від 18 травня 2022 року по cправі № 911/1825/20, від 23 лютого 2022 року по cправі № 914/653/21, від 15 червня 2021 року по справі № 912/1025/20.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.
Отже, той факт, що у спірному випадку сторонами договору про надання правової допомоги встановлено гонорар адвоката у розмірі 5000,0грн., жодним чином не свідчить про те, що саме такий розмір витрат має бути відшкодований на користь позивача.
З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ст. 315, ст.ст. 316, 321, 325 КАС України суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міракубіс» та Запорізької митниці залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року по справі №280/7488/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначенні ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 04.02.2026
Повний текст постанови складено 05.02.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров