Справа № 202/10108/25
Провадження № 2/202/1262/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В.,
за відсутності позивача, представника позивача, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, –
В С Т А Н О В И В:
До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У позові позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 25.01.1991 року.
В інтересах позивача діє адвокат Курячий Андрій Миколайлвич, РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 23 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася. 
Засобами поштового зв`язку надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності відповідача.
Зважаючи на наявні у справі матеріали, визнання позову відповідачем та позицію сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
У матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про укладення шлюбу, Серії НОМЕР_2 , виданого 25.01.1991 року, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб 25.01.1991 року, який зареєстрований радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 1.
На день звернення до суду з позовом сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протягом останніх років взаємовідносини між подружжям поступово погіршувалися та фактично зійшли нанівець. Між сторонами зникло взаєморозуміння, взаємна підтримка та інтерес один до одного. Позивач вказує, що попри неодноразові спроби примирення, налагодити сімейні стосунки не вдалося через різні погляди на сімейне життя, його цінності та виконання подружніх обов`язків, а також несумісність характерів. На даний час сторони хоча й проживають за однією адресою, але ведуть окремі господарства, не підтримують подружніх стосунків, не здійснюють спільного побуту та не беруть участі у житті один одного. Шлюб носить формальний характер, а його подальше збереження суперечить інтересам сторін. Відповідач позов визнала у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).
За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню подружжя. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.
Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
При реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Оскільки відповідач не заявляла вимог про відновлення дошлюбного прізвища, суд це питання не вирішує, залишаючи їй прізвище, набуте у шлюбі.
Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України. Позивач при поданні позову не заявляв вимоги про стягнення судових витрат з відповідача, тому судовий збір суд залишає за позивачем.
Керуючись статтями 4, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований 25.01.1991 року радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 1 – розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище – « ОСОБА_4 ».
Судовий збір залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений: 06 лютого 2026 року.

Суддя        Н.  В.  Недобитюк