Справа № 346/5847/25 
Провадження № 33/4808/99/26 
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П. 
Суддя-доповідач Кукурудз 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Кукурудза Б.І. в режимі відеоконференцзвязку з участю захисника Репало О.О. в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Репало О.О. на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 , –
в с т а н о в и в:
Постановою Коломийського міськрайонного суду від 11.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених за ч.1ст.173-2 КУпАП, і накладено стягнення: за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ст.36 КУпАП ОСОБА_1 визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення 17.10.2025 року о 19:40 год в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у мобільному застосунку "Viber" надсилав голосові повідомлення з погрозами фізичної розправи своїй матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що могло завдати шкоди психічному здоров`ю цієї потерпілої. Крім того, 18.10.2025 року о 13 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 позбавив права на навчання свою сестру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забравши в неї шкільні приладдя книжки, записники та інше, що могло завдати шкоди психічному здоровю цієї потерпілої.
В апеляційній скарзі захисник Репало О.О. вказує на те, що постанова суду є незаконна та не обґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що суд не з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив докази та не сприяв об`єктивному розгляду справи. Судом першої інстанції не оцінено належним чином діяння ОСОБА_1 , внаслідок яких у зв`язку з їх малозначністю, вважає, що не могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілих. Судом не направлено матеріали справи про адміністраивні правопорушення на допрацювання для складання форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 . Крім того, судом не враховано особу ОСОБА_1 , його молодий вік, поведінку потерпілих осіб.
Вважає, що в матеріалах справи знаходиться не достатньо належних, допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Просить постанову суду першої інстанції скасувати, справу закрити відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.
Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими та оціненими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цих адміністративних проступок повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 736614 від 09.11.2025 року; протоколом серії ВАД №736613 від 04.11.2025 року, даними в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.10.2025 року, даними прослуханих в судовому засіданні в суді першої інстанції аудіо-файлів, долучених потерпілою, а також іншими матеріалами справи.
Проаналізувавши зібраніі досліджені в судовомуз асіданні доказив їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є повністю доведенною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251КУпАП які містяться в матеріалах справи.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме - вчиненні домашнього насильства психологічного характеру, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення відповідає повністю вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.
Таким чином, усі інші доводи захисника які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Репало О.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.173-2 КУпАП, ч.1ст.173-2 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Б.І. Кукурудз