Справа № 373/3356/25
Провадження № 2/373/1783/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року  м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О., 
секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/3356/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
Представник позивача Рудзей Ю.В. звернувся з вказаним позовом до суду та просить стягнути із ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за договором позики у розмірі 24822 грн 50 коп. Також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2423 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп.
Позов обґрунтовано тим, що 25 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, був укладений договір позики №121800.
Відповідно до укладеного договору позики позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк встановлений цим договором. Позивач не відкриває рахунки споживачам фінансових послуг та не здійснює їх обслуговування. Тому, з метою перерахування коштів позичальникам, позивач уклав договір з надавачем платіжних послуг ТОВ «ФК «ЕЛЕАНС».
ТОВ «ФК «ЕЛАЕНС» (ТМ «ФОНДІ») є компанією, що мали право на надання платіжних послуг. На підставі договору № 04/08-17-ПК від 04.08.2017 ТОВ «ФК ««ЕЛАЕНС» (ТМ «ФОНДІ») надавалоТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до довідки наданої платіжним оператором, результаті платіжної операції на картковий рахунок позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 5000 грн 00 коп.
В результаті платіжної операції ініційованої позикодавцем, за посередництва надавача платіжних послуг, сума коштів у розмірі позики була перерахована на картковий рахунок вказаний позичальником при укладенні договору позики.
На підставі вказаного договору позичальнику надано грошові кошти у якості позики у сумі 5000 грн 00 коп., на умовах строковості, поворотності та платності.
Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01% у день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%.
Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем, на дату подання позову, складає 24822 грн 50 коп., з яких : 5000 грн 00 коп.- заборгованість за позикою; 19822 грн 50 коп. - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.
Ухвалою від 29.08.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 
Судом встановлено наступне.
На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивач надав суду копію договору позики №121800 укладеного 25 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 на суму 5000 грн 00 коп., плата за користування позикою у вигляді : процентів (процентна ставка) складає 0,01% у день від поточного залишку позики; комісії (комісійна винагорода) складає 1,4% у день від початкового розміру позики відповідно до пп.1.1.1. договору; нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою; строк дії договору - до повного виконання позичальником зобов`язань за договором. Датою укладення договору є дата перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника.
Копія паспорта позики містить інформацію про контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. 
Також представник позивача надав розрахунок заборгованості з 25 листопада 2019 року по 30 липня 2025 року за договором позики №121800 від 25 листопада 2019 року укладеним з ОСОБА_1 ; витяг з договору №04/08-17ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на карту) від 04.08.2017 укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ`ГЕЛЕКСІ».
Відповідно до повідомлення №121800 від 01.09.2025 ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» на підставі договору №04/08-17ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на карту) від 04.08.2017 надавало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. У результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти.
Деталі транзакції (платіжної операції) : 1) платник коштів - ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»; 2) отримувач коштів - ОСОБА_1 ; 3) номер транзакції в системі - 1163683759 ; 4) номер операції - 179178066; 5) дата проведення платежу - 25.11.2019; 6) сума платежу - 5000 грн, 00 коп.; 7) валюта платежу - гривня UAH; 8) платіжний засіб (метод) -карта; 9) банк емітент платіжної картки отримувача коштів PRIVATBANK; 10) номер банківської картки отримувача коштів - НОМЕР_1 .
Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За правилами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно частини 2 статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відсотки - платіж, що здійснюється позичальником на користь кредитора у вигляді плати за використання залучених на визначений строк коштів або майна. 
Комісія - це плата за послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредитних коштів.
Комісія за надання кредиту - одноразова, сплачується під час отримання кредитних коштів. 
Щомісячна комісія за обслуговування кредиту сплачується під час погашення основного боргу та відсотків.
Відповідно до умов договору плата за користування позикою у вигляді: процентів (процентна ставка) складає 0,01% у день від поточного залишку позики; комісії (комісійна винагорода) складає 1,4% у день від початкового розміру позики відповідно до пп.1.1.1. договору.
У позовній заяві банк просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 24822 грн 50 коп., з яких : 5000 грн 00 коп.- заборгованість за позикою, 19822 грн 50 коп., заборгованість про процентах та комісії за користування позикою, при цьому не розмежовуючи складові зазначеної суми, хоча це різні складові кредиту.
Також, згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Суду не надано виписку з особового рахунку за кредитним договором №121800 від 25.11.2019.
Водночас представник позивача надав повідомлення №121800 від 01.09.2025 ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» відповідно до якого, у результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти.
Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» належними доказами передання коштів в межах надання платіжної послуги є платіжна інструкція платника та повідомлення надавача платіжних послуг з обслуговування рахунку про завершення платіжної операції. При цьому, згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», такі документи мають відповідати вимогам для первинних документів.
Надана довідка не є первинним бухгалтерським документом, це документ інформаційного характеру.
Платіжної інструкція платника - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» представник позивача суду не надав.
Позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29.01.2020 року по справі за №755/18920/18 свідчить про те, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь - яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано.
У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд дійшов висновку, що представником позивача не надано доказів укладення договору позики, а саме: доказів передання кредитних коштів відповідачу, що суперечить положенням статті 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
В цивільному процесі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.
Позивач всупереч частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, не надав суду будь-яких належних доказів на підтвердження безготівкового перерахування коштів згідно договору про надання позики №121800 укладеного 25 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 на платіжну банківську картку позичальника відповідно до вимог ст. 526, 1054, 1088 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
У такий спосіб, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду і відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу статті 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтею 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» - місцезнаходження: вул. В`ячеслава Липинського, буд. 10/1, м. Київ, 01054; код ЄДРПОУ 41229318;
відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. О. Опанасюк