Справа № 159/5353/25
Провадження № 2/159/165/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., із участю секретаря судового засідання Сабецької К.О., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо – транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся із позовом про відшкодування матеріальної 6185,82 грн. та моральної 20000,00 грн. шкоди, заподіяної в результаті дорожньо – транспортної пригоди, а також судові витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн. та судовий збір.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, вказав, що детального розрахунку надання правничих послуг суду надати не може, моральна шкода полягає лише у душевних стражданнях позивача внаслідок пошкодження майна. Інші підстави на відшкодування моральної шкоди у позовній заяві зазначено помилково тому їх не обгрунтовує.
Відповідач відзив на позов не надав. У судовому засіданні заявив, що обставини та вину у вчиненому ДТП визнає, також визнає розмір матеріальної шкоди в сумі 6185,82 грн.. Проте вважає, що моральну шкоду має виплатити страхова компанія. До того ж машину позивач швидко полагодив. Витрати на адвоката вважає не доведеними, оскільки послуги позивачу надає його знайомий адвокат.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, в ч.4 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
В ч.1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Отже, факт вчинення ДТП, його наслідки, вина відповідача у вчинені ДТП та розмір матеріальної шкоди відповідачем визнано. Додані позивачем докази щодо розміру шкоди та по факту ДТП не наводить на сумніви необґрунтованого визнання відповідачем позову. За таких підстав зазначене не підлягає доказуванню.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як встановлено судом 23.02.2025р. відбулось ДТП, за участю ТЗ позивача та відповідача. Відповідач постановою суду від 01.04.2025р. визнаний винуватий у вчиненні ДТП, цією ж постановою встановлено, що ТЗ зазнали механічних пошкоджень. Розмір завданих матеріальних збитків завданих позивачу внаслідок пошкодження його ТЗ VW PASSAT д.н. НОМЕР_1 визначено звітом оцінювача в сумі 40214,34 грн. Страхова компанія УТСК ПРАТ : 23.04.2025р сплатила позивачу суму 19937,97 грн.; 06.05.2025р. сплатила 12426,22 грн. Разом позивач отримав на відшкодування майнової шкоди 32364,19 грн.
Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Таким чином, визнання відповідачем суми відшкодування майнової шкоди в сумі 6185,82 грн. за пошкодження автомобіля не суперечить наведеним нормам закону тому підлягають безумовному стягненню.
Щодо відшкодування суми моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Сторона позивача посилається на те, що внаслідок пошкодження, позивач душевно страждав від примусу витрачати час на участь у відновлюваного ремонті, був позбавлений можливості пересуватися на автомобілі, що доставляло йому моральні страждання, які були оцінені сумою 20000 грн.
Як зазначено в ст.18 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Таким чином, обов`язок про відшкодування моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна не покладено на страхову компанію, тому підлягає відшкодуванню відповідачем як безпосередньо винуваться у завданні шкоди внаслідок ДТП.
Як зазначено в ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
В судовому засіданні, будь-яких обставин на спростування розміру моральної шкоди відповідач суду не наводив.
Таким чином, суд приходе до висновку, що вимоги позивача про відшкодування 20000 грн. моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, яких позивач зазнавав у зв`язку із пошкодженням автомобіля підлягають задоволенню, оскільки на думку суду позивачем доведено Позивач витрачав час на відновлюваний ремонт, під час ремонту був позбавлений можливості пересуватися на автомобілі, що доставляло йому моральні страждання. Тому визначена сума відповідає розумності і справедливості, а вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.
При розподілі судових витрат між сторонами, суд виходить з вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено судом повністю, витрати по сплаті судового збору за подання цього позову, підлягають стягненню з відповідача в сумі 1211,20 грн.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено в ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В ч.1, ч.2 ст. 134 ЦПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс або які очікує понести на правничу допомогу адвокатом. Не надано суду і детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. За таких умов суд відмовляє позивачу у відшкодуванні судових витрат на правничу допомогу адвокатом Клімуком В.С. в розмирі 15000 грн.
Керуючись ст.258-268 ЦПК України, 1166, 1167 ЦК України

УХВАЛИВ

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди суму 6185,82 грн., а також на відшкодування моральної шкоди суму 20000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору 1211,20 грн.
В задоволенні стягнення судових витрат на правничу допомогу – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 29.01.2026р.

Повне найменування сторін:
позивач - ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_2 ), місце проживання: АДРЕСА_1 
відповідач - ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_3 ) місце проживання: АДРЕСА_2 

Головуючий:	О. Г. ШИШИЛІН