Справа № 697/64/26 
Провадження № 1-кп/697/103/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2026 м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника-адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі Черкаської області кримінальне провадження №12025250340000358 про обвинувачення:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка П`ятихатського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого електромонтером в ТОВ «КАРКАСОН», депутатом не являється, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, особою з інвалідністю не являється, депутатом та учасником бойових дій не являється, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , 16 листопада 2025 року, близько 05 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатація, якого згідно з висновком експерта № CE-19/124-25/16723-ІT від 12.12.2025 забороняється через те, що гальмова система задніх коліс перебувала у стані відмови, що полягало в порушенні її працездатності, товщина гальмових дисків та діаметру гальмових барабанів не відповідає вимогам підприємства-виробника, відповідно до вимог п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху, рухаючись на вказаному автомобілі по проїзній частині вул. Плисюка в с. Степанці Черкаського району Черкаської області зі сторони вул. Київська в напрямку с. Синявка Черкаського району Черкаської області, поблизу будинку АДРЕСА_3, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, діючи в порушення вимог, передбачених пп. п. 10.1, п. 10.2 Правил дорожнього руху, перед виїздом на проїзну частину не надав дорогу неповнолітньому пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку попередньо перед цим висадив на узбіччі з керованого ним автомобіля та різко виконуючи маневр розвороту автомобіля марки «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого остання відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/992 від 23.12.2025 отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітки з переломом правої ключиці, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травми голови зі струсом головного мозку, саднами м`яких тканин голови, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; множинних саден тулубу верхніх та нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказана дорожньо-транспортна пригода та отримання неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, згідно з висновками судово-медичної експертизи № 02-01/992 від 23.12.2025 та судової автотехнічної експертизи № 672/25-23 від 23.12.2025 перебувають у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм автомобіля «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого від водія вимагається перед початком руху, перестроюванні або будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху та п. 10.2 Правил дорожнього руху, відповідно до якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 16.11.2025 близько 05 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Ford Sierra» в с. Степанці Черкаського району, висадив потерпілу ОСОБА_6 з авто і коли розвертався, не розрахував габарити машини і здійснив наїзд на потерпілу. Відразу зупинився, викликав товаришів, які підняли авто і він витягнув потерпілу з-під машини. Товариші викликали швидку. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, пояснив, що ним відшкодовано потерпілому 9000,00 грн.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Законний представник потерпілої у судове засідання не з`явився, скеровано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності неповнолітньої потерпілої. Щодо міри покарання покладався на розсуд суду, претензій до обвинуваченого матеріального характеру не має, зазначив, що обвинуваченим відшкодовано 9000,00 грн. на лікування. 
У зв`язку з визнанням обвинуваченою вини в повному обсязі, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмежившись її допитом та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченої.
При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи показання обвинуваченої, зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_4 доведено, його дії суд кваліфікує за:
- ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, суд не встановив.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, визнав вину повністю, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, має молодий вік, відсутність претензій зі сторони потерпілого, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин. 
Враховуючи наведене, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст.65 КК України, суд, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами, однак, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 16.11.2025 по 24.11.2025, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі (ч. 5 ст. 72 КК України).
Запобіжний захід обвинуваченому застосований ухвалою Канівського міськрайонного суду від 17.11.2025 у вигляді застави слід залишити попередній - заставу.
Застава внесена за ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду від 17.11.2025 у справі №697/2957/25 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн., після набрання вироком законної сили підлягає поверненню заставодавцю.
Цивільний позов не заявлено.
Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів, у відповідності до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду від 17.11.2025 підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно ст. 75 КК України звільнити засудженого  ОСОБА_4  від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч.4 ст. 72, 77 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами - виконувати самостійно.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 16.11.2025 по 24.11.2025 з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - застава.
Заставу внесену за ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду від 17.11.2025 у справі №697/2957/25 у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн., після набрання вироком законної сили - повернути заставодавцю ОСОБА_4 .
Стягнути з  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати в сумі 15167,10 грн. за проведення експертиз.
Речові докази:
- автомобіль марки «Ford Sierra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНІ в Черкаській області - повернути володільцю (власнику) або уповноваженій особі;
- мобільний телефон марки «РОСО», модель «C65» з sim-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар з мобільним номером НОМЕР_3 , який передано під зберігальну розписку підозрюваному ОСОБА_4 - залишити у користування останнього;
- біологічні зразки крові ОСОБА_4 , які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - знищити;
- диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_6 в порядку ст. 225 КПК України (з Канівського міськрайонного суду), який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження, що знаходиться в Канівському відділі Смілянської окружної прокуратури;
- медичні карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 з КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» №1437 та №14915, які повернуто до КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» - залишити у його користуванні.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду від 17.11.2025 по справі № 697/2957/25 на автомобіль «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1