ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року	Львів	Справа № 140/14813/24 пров. № А/857/17940/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року (головуючий суддя: Костюкевич С.Ф., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:
ОСОБА_1 , 22.12.2024, звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати бездіяльність протиправною щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 09.08.2016 по 07.02.2020 з урахуванням дня фактичної виплати 22.11.2024;
- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 09.08.2016 по 07.02.2020 з урахуванням дня фактичної виплати 22.11.2024.
Обґрунтовує позов тим, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 07.02.2020 № 70-ос позивача виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. В подальшому було встановлено, що при звільненні позивачу не було виплачено належне грошове забезпечення у зв`язку з чим він звернувся за захистом своїх прав до суду. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 460/911/21, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.08.2016 по 07.02.2020 в сумі 161 705,38грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 09.08.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 07.02.2020 з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 460/4972/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2020 відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованому розмірі 1 948,50 грн, щомісяця, з урахуванням виплачених сум. Виплату індексації в/ч НОМЕР_1 здійснила 30.11.2021 та 22.11.2024 відповідно.
Враховуючи невиплату під час звільнення суми заробітної плати (індексації), позивач вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за час затримки виплати з 09.08.2016 по 07.02.2020.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) за час затримки виплати з 09.08.2016 по 07.02.2020.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.02.2020 № 70-ОС прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 07.02.2020.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 460/911/21, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021, зокрема, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.08.2016 по 07.02.2020 в сумі 161 705,38грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 09.08.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 07.02.2020 з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 460/4972/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024, зокрема, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2020 відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованому розмірі 1 948,50 грн, щомісяця, з урахуванням виплачених сум.
На виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 460/911/21 та від 17.06.2024 у справі № 460/4972/24 відповідач 30.11.2021 та 22.11.2024 перерахував на картковий рахунок позивача кошти в сумі 64 603,33 грн та 44 606,53 грн (відповідно), що підтверджується випискою АТКБ «Приватбанк».
Вважаючи, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.02.2020 № 70-ОС прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 07.02.2020.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 460/911/21, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021, зокрема, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.08.2016 по 07.02.2020 в сумі 161 705,38грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 09.08.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 07.02.2020 з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 460/4972/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024, зокрема, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2020 відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованому розмірі 1 948,50 грн, щомісяця, з урахуванням виплачених сум.
На виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 460/911/21 та від 17.06.2024 у справі № 460/4972/24 відповідач 30.11.2021 та 22.11.2024 перерахував на картковий рахунок позивача кошти в сумі 64 603,33 грн та 44 606,53 грн (відповідно), що підтверджується випискою АТКБ «Приватбанк».
Вважаючи, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення є протиправною. Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача, наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати заборгованості грошового забезпечення за час затримки виплати з 09.08.2016 по 07.02.2020 (день проведення остаточного розрахунку з позивачем щодо виплати заборгованості по грошовому забезпеченні (індексації грошового забезпечення).
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).
Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно із статтею 2 Закону № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до норм статей 3, 4 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок № 159, відповідно до пункту 2 якого компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Як визначено в пункті 3 Порядку № 159, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно з пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
З системного аналізу правових норм слід зробити висновок, що основними умовами для виплати компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (в тому числі одноразової грошової допомоги) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статті 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29 березня 2023 року у справі № 120/9475/21-а, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 460/911/21, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021, зокрема, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.08.2016 по 07.02.2020 в сумі 161 705,38грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 09.08.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 07.02.2020 з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 460/4972/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024, зокрема, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2020 відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованому розмірі 1 948,50 грн, щомісяця, з урахуванням виплачених сум.
На виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 460/911/21 та від 17.06.2024 у справі № 460/4972/24 відповідач 30.11.2021 та 22.11.2024 перерахував на картковий рахунок позивача кошти в сумі 64 603,33 грн та 44 606,53 грн (відповідно), що підтверджується випискою АТКБ «Приватбанк».
Отже, враховуючи наявність факту невиплати сум частини грошового забезпечення, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення є протиправною, а тому з метою поновлення порушених прав позивача, наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати заборгованості грошового забезпечення за час затримки виплати з 09.08.2016 по 07.02.2020 (день проведення остаточного розрахунку з позивачем щодо виплати заборгованості по грошовому забезпеченні (індексації грошового забезпечення).
Таким чином, апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі № 140/14813/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська