ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/8918/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 р. (суддя Прудник С.В) в адміністративній справі №160/8918/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022р. в адміністративній справі №160/8918/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 квітня 2019 р. перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №2507 від 12 липня 2021 р., виданої станом на 05 березня 2019 р. у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01 квітня 2019 р. по день проведення перерахунку.
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 29 серпня 2022 р., а саме - із зобов`язання виплачувати пенсію - на стягнення суми заборгованості в розмірі 116 005,16 грн. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №160/8918/22 - відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати повністю зазначену ухвалу суду та задовольнити подану ним заяву.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що, зважаючи на невиконання відповідачем судового рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, наявні підстави для зміни способу і порядку його виконання шляхом стягнення з відповідача нарахованої та невиплаченої суми пенсії, як це передбачено ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що почала діяти з 19 грудня 2024 р. Відсутність виконавчого провадження із примусового виконання судового рішення не є перешкодою для зміни способу і порядку його виконання, оскільки приписами статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України це не передбачено. 
В наданих відповідачем до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях вказано, що залишок пенсійних коштів в розмірі 115 817,81 грн. буде виплачено позивачу після надходження відповідного фінансування.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженої ухвали суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частина 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частина 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що почала діяти з 19 грудня 2024 р., передбачає, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, є самостійною підставою для зміни способу і порядку його виконання шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18 серпня 2025 р., на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 р. у справі №160/8918/22, ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 р. проведено перерахунок пенсії, доплата до якої буде здійснена після надходження бюджетних асигнувань.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 29 серпня 2022 р. із зобов`язання на стягнення суми заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що така зміна вплине на суть рішення, а його виконання залежить виключно від бюджетного фінансування відповідача. 
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував приписи частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що почала діяти з 19 грудня 2024 р., а також приписи частини першої вказаної статті, яка надає право на звернення до суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду виключно стягувачу або виконавцю, тобто в процесі здійснення виконавчого провадження. Відсутність виконавчого провадження у справі №160/8918/22 унеможливлює вирішення судом питання про зміну порядку та способу виконання судового рішення, тому саме з цих підстав заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
Зазначена обставина є підставою для зміни мотивувальної частини оскарженої ухвали суду першої інстанції у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 р. в адміністративній справі №160/8918/22 - змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
В іншій частині ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 р. в адміністративній справі №160/8918/22 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 січня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш