ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року	Львів	Справа № 460/1644/25 пров. № А/857/27958/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Носа С.П., Судової-Хомюк Н.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року (суддя - Максимчук О.О., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м. Рівне, дата складання повного рішення - не зазначено),
в адміністративній справі №460/1644/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач), в якому просив: 1) визнати протиправною та скасувати відмову відповідача у звільненні позивача з військової частини, викладену в правовому висновку від 25.12.2024; 2) зобов`язати відповідача прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби згідно пп. "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю ОСОБА_2 , яка має ІІ групу інвалідності; 3) виключити позивача зі списків військової частини НОМЕР_1 , провести виплати грошового забезпечення на день звільнення. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у задоволенні позову - відмовлено повністю. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи, що таке є незаконним, ухвалене судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач в грудні 2024 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення його з військової служби за сімейними обставинами долучивши підтверджуючі документи. Вважає апелянт, хибним твердження суду першої інстанції про те, що до рапорту не було додано акту обстеження житлових умов військовослужбовця. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_1 в складанні такого акту було безпідставно відмовлено. Також вважає апелянт, що суд першої інстанції у даному випадку допустив надмірний формалізм, та виніс рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Звертає увагу апелянт на те, що постійний сторонній догляд за матір`ю здійснював і може здійснювати лише позивач, оскільки проживає та зареєстрований з нею. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовної заяви. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
В грудні 2024 позивач ОСОБА_1 - курсант 1 навчальної роти зведеного навчального батальйону школи індивідуальної підготовки подав до командира військової частини НОМЕР_1 свій рапорт (з додатками) про звільнення з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, у якому позивач просив командира військової частини НОМЕР_1 звільнити його з військової служби згідно підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду у відповідності до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.7). 
До рапорту були долучені наступні документи: заява ОСОБА_2 від 24.12.2024, акт обстеження житлово-побутових умов проживання гр. ОСОБА_2 №81 від 23.10.2024, паспорт та картку платника податків на ім`я ОСОБА_1 , паспорт та картку платника податків на ім`я ОСОБА_2 , висновок ЛКК №454 від 26.08.2024, що ОСОБА_2 потребує сторонньої допомоги довічно, довідку до акта огляду МСЕК, в якій зазначено, що ОСОБА_2 є інвалідом II групи по зору з дитинства, свідоцтво про народження ОСОБА_1 , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , довідка від 16.12.2024 №469 на ім`я ОСОБА_3 про перебування на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області, витяг з реєстру територіальної громади від 02.01.2025. 
За результатами вивчення службових матеріалів щодо наявності підстав звільнення позивача з військової служби помічником командира ВЧ НОМЕР_1 з правової роботи сформовано правовий висновок від 25.12.2024, згідно якого подані службові матеріали не відповідають вимогам додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII) та не підтверджують наявність підстав для звільнення з військової служби ОСОБА_1 . Зокрема до матеріалів не було долучено: один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків), один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді (а.с.9). 
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» ( надалі - Закон №2232-ХІІ).
Підстави звільнення з військової служби передбачено статтею 26 Закону №2232-XII, а порядок звільнення з військової служби визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Порядок №1153).
Відповідно до ст. 233 Порядку №1153 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.
Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними в паперовій та електронній формі в Апараті Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів, родів військ (сил) Збройних Сил України, органах військового управління, штабах угруповань військ (сил), військових частинах (установах) Збройних Сил України (далі - військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням визначені Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Головнокомандувача Збройних Сил України 31.01.2024 №40, (далі - Інструкція з діловодства у Збройних Силах України).
Так пунктом 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України визначено, що одним з видів документів, які створюються у Збройних Силах України є рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Згідно з абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10 квітня 2009 року №170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за №438/16454 (далі - Інструкція №170 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Згідно з абзацом 13 пункту 14.10 Розділу XIV Інструкції №170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.
Таким чином, суд вірно врахував, що звільнення військовослужбовців з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або наявність інших поважних причин здійснюється шляхом подання військовослужбовцем, який не висловив бажання продовжувати військову службу, рапорту та документів, які підтверджують наявність правових підстав для звільнення його з військової служби, і такий рапорт має бути адресований вищій посадовій особі.
При цьому, судом вірно зазначено, що подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування безпосередньому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до прямого керівника, командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті, зокрема, питання звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби. Рапорт має дійти до останньої ланки з клопотаннями безпосередніх (прямих) командирів (начальників) або з обґрунтуванням їх відсутності.
Судом першої інстанції також вірно враховано правову позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 26.06.2024 у справі №420/23353/23, про те, що розгляд рапорту про звільнення з військової служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність, зокрема, сімейних обставин або інших поважних причин, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
З матеріалів справи видно, що в грудні 2024 позивач звернувся з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 про його звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII. 
З цього приводу, судом першої інстанції вірно враховано, що оскільки рапорт є по суті письмовим зверненням військовослужбовця до керівництва військової частини, то до спірних правовідносин також застосовуються норми Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 №735 (далі - Інструкція №735).
Так згідно приписів Розділу ІІІ Інструкції №735 звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення. Відповідь за результатами розгляду звернення обов`язково дається тим органом військового управління, військовою частиною, які його отримали і до компетенції яких входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано відповідним керівником органу військового управління, командиром військової частини. Рішення про відмову в задоволенні вимог або прохань, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на чинне законодавство і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, які вживались органом військового управління, військовою частиною для перевірки цього звернення. Якщо давалася усна відповідь, то складається відповідна довідка, яка додається до матеріалів перевірки звернення. 
Пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України визначено, що документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Так з матеріалів справи видно, що за результатами вивчення службових матеріалів щодо наявності підстав звільнення позивача з військової служби помічником командира ВЧ НОМЕР_1 з правової роботи 25.12.2024 сформовано правовий висновок та зазначено, що подані службові матеріали не відповідають вимогам додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII) та не підтверджують наявність підстав для звільнення з військової служби ОСОБА_1 .
Колегія суддів враховує, що на виконання ухвали суду від 13.05.2025 про витребування додаткових доказів, відповідачем серед іншого було надано відповідь командира ВЧ НОМЕР_1 за результатами розгляду рапорту позивача, яка оформлена листом від 04.03.2025 №1/2753 та отримана позивачем 05.03.2025, про що свідчить власноручний підпис позивача та зазначення напису наступного змісту «лист отримано солдат ОСОБА_1 ».
Зі змісту листа від 04.03.2025 видно, що підставою відмови у задоволенні рапорту позивача стало недолучення до рапорту акту обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пп. «г» п. 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Отже, підставою для звільнення військовослужбовця (як такого, що висловив своє небажання продовжувати проходження військової служби) з військової служби під час воєнного стану є підтвердження взаємопов`язаних між собою обставин.
З цього приводу, судом вірно встановлено та враховано, що відповідач відмовляючи позивачу у звільненні з військової служби посилається на відсутність акту обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
З матеріалів справи видно, що на підтвердження відсутності родичів першого та другого ступеня споріднення у ОСОБА_2 , позивач до рапорту додав: заяву ОСОБА_2 від 24.12.2024 згідно якої ОСОБА_2 висловила бажання про здійснення за нею догляду саме ОСОБА_1 (позивачем), акт обстеження житлово-побутових умов проживання гр. ОСОБА_2 №81 від 23.10.2024, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. 
При цьому, вищевказані документи не підтверджують відсутність в особи з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_2 інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати постійний догляд за нею.
Відповідно до 1.3 розділу I Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 24.07.2008 №1269/5 на запити фізичних осіб та державних органів, органів місцевого самоврядування (їх посадових осіб), а також шляхом безпосереднього доступу посадових осіб державних органів, нотаріусів до Реєстру у випадках, передбачених законом, з Реєстру видаються (отримуються) такі форми витягів: а) витяг з Реєстру, що містить окремі відомості певного актового запису цивільного стану, зміни та іншу інформацію внесену до нього, або відомості про відсутність такого запису; б) повний витяг з Реєстру, що містить усі відомості певного актового запису цивільного стану, зміни та іншу інформацію внесену до нього, або відомості про відсутність такого запису. 
Таким чином, відсутність або наявність інших осіб, які можуть бути членами сім`ї ОСОБА_2 першого та другого ступенів споріднення повинна бути підтверджена відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що відсутність у ОСОБА_2 інших дітей може бути підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (додаток 15 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян); - відсутність рідних братів/сестер у ОСОБА_2 , може бути підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (додаток 15 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян) зробленим на ім`я її матері; відсутність у ОСОБА_2 онуків може бути підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (додаток 15 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян) зробленого на кожну дитину ОСОБА_2 (за наявності). 
Також судом враховано, що 02.10.2024 набрали чинності Зміни до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція), внесені наказом Міністерства оборони України №495 від 23.07.2024.
Додатком 19 до Інструкції, в редакції із внесеними змінами та станом на дату звернення позивача з рапортом про звільнення з військової служби, визначено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я: документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами); один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді. 
Крім цього, для звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовцю до рапорту в обов`язковому порядку необхідно надати акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за особою з інвалідністю, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Однак, такого акту позивачем до його рапорту не було долучено. 
Відносно доводів апеляційної скарги про те, що відповідач звертався з запитом від 14.01.2025 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням провести відповідне обстеження сімейного стану позивача із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за особою, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 не проведено такого, то колегія суддів звертає увагу на те, що правомірність та обґрунтованість відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 на звернення ВЧ НОМЕР_1 не є предметом розгляду у даній справі. 
Водночас наявними в матеріалах справи доказами та долученими позивачем до рапорту документами не підтверджено тієї обставини, що його мати ОСОБА_2 (як особа з інвалідністю ІІ групи, яка потребує постійного догляду) не має інших, окрім позивача, членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати постійний догляд за нею, або ж що такі інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. 
Крім того, до рапорту про звільнення позивачем не було додано акта обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ТЦК та СП як і ініціювання позивачем питання перед керівником ТЦК та СП щодо надання такого акту. 
Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку про правомірність відмови відповідача у звільненні позивача з військової служби та відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують та зводяться до непогодження із ним, а тому апеляційним судом визнаються як необґрунтовані. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним встановленням обставин справи, що не спростовано доводами апеляційної скарги, які колегією суддів відхиляються як необґрунтовані з урахуванням наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року в адміністративній справі №460/1644/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк