ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 р. 	Справа № 520/18753/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., повний текст складено 10.09.25 по справі № 520/18753/24
за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправними, скасування податкового повідомлення- рішення
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.04.2024 №00185240707.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року позовну заяву фізичної особи-підприєця ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.04.2024 №00185240707 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 95 297,41 грн (дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто сім). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 41 копійка).
Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає, що судом при винесенні рішення не дотримано вимоги ст. 242 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення. Вказує, що ФОП ОСОБА_1 до перевірки надала роздруковану та завірену електронну форму ведення обліку товарних запасів, в якій зазначені накладні про отримання товару, у тому числі накладна на суму 20683,41 грн від 25.02.2024 №ПФ-02052, постачальник ФОП ОСОБА_2 . Однак, як було зазначено платником податку, у формі ведення обліку реквізити накладної, за якою нею було отримано товар у ФОП ОСОБА_2 , були вказані не правильні (помилково накладна вказана під іншим номером та датою): замість правильного «06.03.2024 № ПФ-03060» зазначено неправильно «25.02.2024 №ПФ-02052». Зазначене, у свою чергу, підтверджує неналежне ведення обліку, не здійснення записів у Формі обліку в хронологічному порядку, оскільки помилка, що виразилася у внесенні до форми обліку у лютому місяці даних про накладу, виписану у березні (тобто в наступному місяці), фізично не є можливим. На підставі вказаних даних, ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «С») від 10.04.2024 №00185240707 про визначення суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 95 297,00 грн. Просить застосувати правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.04.2025 по справі № 580/1158/23. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 у справі № 520/18753/24, прийнявши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Позивач здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області.
На підставі наказу від 18.03.2024 №725-п 18 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку в інтернет-магазині “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами проведеної фактичної перевірки Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області складено акт фактичної перевірки від 21.03.2024 №5472/09/15/РPO/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та наказу Міністерства фінансів України “Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку” від 03.09.2021 №496.
ФОП ОСОБА_1 26.03.2024 подано до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області заперечення на акт фактичної перевірки з додатками. 
Відповідачем разом із відзивом надано копію висновку від 03.04.2024 №51 відповідно до якого, під час проведення перевірки працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області запропоновано директору магазину ОСОБА_3 , на письмову вимогу надати до перевірки форму ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та первинні документи на товар, що знаходиться в реалізації. ФОП ОСОБА_1 до перевірки надано належним чином роздруковану та завірену електронну форму ведення обліку товарних запасів, в якій зазначені завірені накладні про отримання товару, а посилання платника податків що накладна на суму 20683,41 грн від 06.03.2024 № ПФ-03060, постачальник ФОП ОСОБА_2 , була помилково вказана під іншим номером та датою, а саме, замість правильного “ 06.03.2024 № ПФ-03060” зазначено неправильно “ 25.02.2024 №ПФ-02052”, що у свою чергу підтверджує не належне ведення обліку, не здійснення записів у Формі обліку в хронологічному порядку, оскільки, помилка 25.02.2024 накладною, яка виписана у березні 2024 (тобто в наступному місяці) фізично не є можливою.
На підставі вказаних даних, ГУ ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення (форма “С”) від 10.04.2024 №00185240707 про визначення суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 95 297,00 грн (дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто сім гривень 41 копійку).
Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем не доведено (доказано) правомірності власного рішення, тому дійшов висновку, що оспорюване у даній справі податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (форма “С”) від 10.04.2024 №00185240707 про визначення суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 95 297,41 грн (дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто сім гривень 41 копійку) є протиправним, а відтак підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.
Відповідно до частини дванадцятої статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР термін «технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту» для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про захист прав споживачів». Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року №231, смартфони та мобільні телефони (код згідно з УКТЗЕД 8517120000) віднесені до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій.
Статтею 20 Закону № 265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Таким чином, за змістом наведених норм суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (пункт 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
В постанові від 29 вересня 2025 року у справі № 380/12025/24 Верховний Суд зазначив наступне: «Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в порядку, встановленому законодавством, відповідає бухгалтерському обліку. Відтак, для встановлення факту не облікування товарів в установленому порядку слід перевірити відповідні бухгалтерські регістри та первинні документи, на підставі яких вони ведуться (як то накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо). У свою чергу порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність як таких відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, їх походження».
Крім того, відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375 Міністерством фінансів України видано наказ від 3 вересня 2021 року № 496, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2021 року за № 1411/37033, яким затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку(далі - Порядок № 496).
Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку № 496 він визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 496 ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2021 року № 496 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2021 року за № 1411/37033 (далі - Порядок № 496 ) облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №496 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:
-документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;
-первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 496 встановлено, що форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.
Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 496 записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.
Згідно з пунктом 9 розділу ІІ порядку № 496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Відповідно до пункту 10 розділу ІІ порядку № 496 форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.
Пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 496 встановлено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Положення Порядку №496 при вирішенні питання щодо дотримання фізичною особою-підприємцем вимог пункту 12 статті 3 № 265/95-ВР та наявності підстав для притягнення до відповідальності відповідно до статті 20 вказаного Закону були застосовані Верховним Судом в постановах від 9 вересня 2025 року у справі № 600/5677/24-а, 30 вересня 2025 року у справі №520/22949/24, від 16 жовтня 2025 року у справі № 560/11395/24.
Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стало встановлення за результатами фактичної перевірки Позивача наявність порушення порядку ведення обліку товарних запасів, що полягає у здійсненні продажу товарів (чохлів для смартфонів), що наявні на місці реалізації, проте видаткова накладна від 06.03.2023 №ПФ-03060 на вказаний товар не внесена до Форми ведення обліку товарних запасів на суму 20 683 грн. 41 коп., та у порушенні порядку ведення обліку товарних запасів, яке полягає у наявності видаткової накладної від 08.02.2023 №ПФ-02080 на суму 80806,00 грн, тоді як до Форми обліку товарних запасів внесено видаткову накладну від 08.02.2023 №ПФ-02080 на суму 6 192,00 грн.
У матеріалах справи наявна вимога Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про надання документів, факт надання яких під час перевірки не заперечується сторонами, у зв`язку із чим судом не приймаються до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 10.04.2025 у справі №580/1158/23, адже за обставинами справи, що розглядалась Верховним Судом платник податків не мав первинних та інших документів на товари, що знаходились за місцем їх реалізації, а ведення обліку товарних запасів відповідно до вимог чинного законодавства документально не було підтверджено як на час перевірок, так й під час судового розгляду справи, тоді як у вказаній справі платником податків було надано первинні та інші запитувані контролюючим органом документи безпосередньо під час проведення фактичної перевірки та в межах подання заперечень на акт фактичної перевірки, що підтверджено відповідачем. 
Згідно з пунктом 6 Наказу МФУ від 03.09.2021 №496, виправлення інформації у Формі обліку здійснюється у такому порядку: 1) у графі “Примітки” рядка, що потребує видалення інформації, проставляється відмітка “анульовано”; 2) у разі необхідності виправлення інформації: у графі “Примітки” рядка, інформація в якому виправляється, проставляється позначка “анульовано – виправлено” із зазначенням порядкового номера рядка, в якому зазначено виправлену інформацію; у графі “Примітки” рядка, що містить виправлену інформацію, проставляється позначка “виправлено” із зазначенням порядкового номера рядка, інформацію з якого виправлено.
З матеріалів справи вбачається, та не спростовано відповідачем, що разом із запереченнями від 25.03.2024 на акт фактичної перевірки від 21.03.2024 №5472/09/15/РPO/2182325768 позивачем було надано належним чином посвідчену копію Форми обліку, яка ведеться в електронному вигляді з виправленнями щодо правильності зазначення видаткових накладних (Виправлення 1 видаткова накладна від 08.02.2023 №ПФ-02080 постачальник ФОП ОСОБА_2 , на суму 80 806,00 грн, та Виправлення 7 видаткова накладна від 06.03.2024 №ПФ-06060 постачальник ФОП ОСОБА_2 , на суму 20683,41 грн) та копії фіскальних чеків, що відповідає вимогам Наказу МФУ від 03.09.2021 №496.
Матеріали справи свідчать, що увесь товар згідно видаткової накладної від 08.02.2023 №ПФ-02080 на суму 80 806 грн, був реалізований позивачем із застосуванням ПРРО, тобто в межах державного контролю за обігом безготівкових та готівкових коштів, обліком товарів та розрахунковими операціями, що підтверджується роздруківками фіскальних чеків №lxnfKi2W_A0 від 09.02.2023 (товар 119831 Google Pixel 7 Pro 12/128Gb Hazel), №bYdf-Y1NbS0 від 10.02.2023 (товар 113213 Xiaomi Redmi 10 2022 4/64Gb Pebble White UA), №blOSYOL9b2w від 12.02.2023 (товар 113632 Спортивний браслет Xiaomi Smart Band 7 Black (BHR6007CN) CN), №BulgPdyiVJl від 13.02.2023 (товар 95286 Xiaomi RoboRock Vacuum Cleaner S7 White EU), №8pe0paOddWs від 13.02.2023 (товар 113683 Xiaomi Black Shark 5 Pro 12/256Gb White EU), що повністю відповідає змісту видаткової накладної від 08.02.2023 №ПФ-02080 .
Тобто, позивачем було обліковано товарні записи за видатковими накладними № ПФ-02080 від 08 лютого 2023 року та № ПФ-03060 від 06 березня 2024 року, проте з допущенням описки у вартості відповідного товару, що були виправлені позивачем станом на момент проведення фактичної перевірки та про що було відомо контролюючому органу. 
Крім того, на місці реалізації був наявний первинний документ як видаткова накладна № ПФ-02080 та № ПФ-03060, які надані контролюючому органу при перевірці.
Колегія суддів зазначає , що склад порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» виникає виключно у випадку не здійснення фізичною особою-підприємцем обліку товарних запасів у встановленому законодавством порядку взагалі. 
При цьому, не є підставою для застосування до платника податків фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», з допущення помилки в оформленні первинних документів у формі обліку товарних запасів , які виправлені самостійно платником податку станом на момент проведення фактичної перевірки.
Сукупність усіх вищевикладених обставин дають підстави стверджувати, що у діях позивача відсутні порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», адже усі товарні запаси, що знаходились на місці реалізації були обліковані у порядку визначеному законодавством, при цьому встановлені контролюючим органом неточності у формі обліку товарних запасів стали результатом допущеної описки, що жодним чином не впливає на факт дотримання позивачем вимог щодо обов`язкового ведення обліку товарних запасів.
Таким чином, суд вважає, що податковим органом не доведено порушення позивачем вимог чинного законодавства, зокрема, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані в установленому законом порядку, адже матеріалами справи підтверджено, що позивач діяв відповідно до положень чинного законодавства. 
У спірній ситуації такі документи як Форма обліку, яка ведеться в електронному вигляді з виправленнями щодо правильності зазначення видаткових накладних подана позивачем разом із запереченнями від 25.03.2024 на акт фактичної перевірки від 21.03.2024 №5472/09/15/РPO/2182325768 надані позивачем податковому орану, проте безпідставно ним проігноровані (заперечення, які надіслані на акт фактичної перевірки не взято до уваги).
Судова практика дотримується і змістовно наповнила такий принцип бухгалтерського обліку, як превалювання сутності над формою, згідно з яким операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. У випадку невідповідності юридичної форми її економічній сутності перевага надається останній. З цим принципом пов`язаний єдиний підхід суду до певних недоліків у первинних документах, згідно з яким лише наявність або відсутність окремих документів, а так само як і деякі помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Зазначене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 по справі № 300/1753/21 та від 05 травня 2023 по справі № 1340/5998/18.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ненадання на початок перевірки документів, які підтверджують облік товарів є самостійною підставою для застосування штрафних санкцій на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР . 
Подібний підхід також висловив Верховний Суд у постанові від 15 травня 2025 у справі №380/9233/24, вказавши, що судам слід звернути увагу на формулювання підстав застосування фінансових санкцій, зафіксованих в акті перевірки та податкових повідомленнях – рішеннях з передбаченої Законом №265/95-ВР відповідальності за ненадання на початок перевірки документів, які підтверджують облік товарів, а не їх походження.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду у постановах від 13.07.2022 у справі №3640/20016/18, від 17.01.2022 у справі №640/4983/19 сформував сталу правову позицію, відповідно до якої податкові повідомлення-рішення, винесені контролюючим органом без урахування документів та пояснень, наданих платником податків на стадії заперечень на акт перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (форма “С”) від 10.04.2024 №00185240707 про визначення суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 95 297,41 грн .
Колегія суддів відхиляє покликання контролюючого органу на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.04.2025 по справі № 580/1158/23, за його нерелевантністю, оскільки фактичні обставини у вказаній справі та справі, що переглядається, не є тотожними.
Так, зокрема, у справі № 580/1158/23 платником податку не здійснювався облік товарних запасів та не було надано первинних та інших документів на товари, що знаходились за місцем їх реалізації, як на час перевірок, так й під час судового розгляду справи, у той час, як у даній справі позивач здійснюється облік товарних запасів, а всі документи, що підтверджують походження товару долучено до матеріалів справи.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 по справі № 520/18753/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   І.С. Чалий