ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 р. 	Справа № 480/7805/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2025, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 12.09.25  по справі № 480/7805/24
за позовом      ОСОБА_1  
до     Управління Державної міграційної служби України в Сумській області              
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач 02.09.2025 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд:
- визнати протиправною відмову відповідача у видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення, затвердженого постановою ВРУ № 2503-ХІІ від 26.06.1992;
- зобов`язати відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до положення, затвердженого постановою № 2503-ХІІ.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем було отримано паспорт у формі ID-картки, проте, у зв`язку з релігійними переконаннями, позивач звернувся щодо оформлення паспорту у формі книжечки. Оскільки існуює 2 форми паспорту громадянина України, то позивач вважає, що має законне право на отримання паспорту у формі книжечки.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 року позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено.
Визнано протиправними дії Управління державної міграційної служби України в Сумській області щодо відмови, оформленої листом Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 13.08.2024, в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Зобов`язано Управління державної міграційної служби України в Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 паспорт з Управління державної міграційної служби України в Сумській області, за рахунок бюджетних асигнувань, 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп. витрат судового збору.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а ткож без врахування всіх обставин справи, що мали значення для правильного вирішення спору.
Позивач не скористалася своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у червні 2024 року позивачу видано паспорт громадянина України у формі ID-картки.
18.07.2024 позивач звернулись до відповідача із заявою про оформлення паспорту громадянина України у формі книжечки, а саме у зв`язку з релігійними переконаннями.
Заяву позивача з доданими документами, загалом 4 аркуші, а також 2 фото, листом Сумського відділу № 2 Управління ДМС в Сумській області від 19.07.2024, направлено відповідачу.
За результатами розгляду заяви та документів відповідачем направлено позивачу листа від 13.08.2024. В листі зазначено, що у червні 2024 року позивачу видано паспорт громадянина України у формі ID-картки, який має стан - діючий. Оформлення паспорту у формі книжечки зразка 1994 року, а саме у зв`язку з релігійними переконаннями, чинним законодавством України не передбачено. Отже, правових підстав для видачі паспорту не має.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в оформленні та видачі паспорту громадянина України, зазначеної в листі від 13.08.2024 та зобов`язав відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення, затвердженого постановою ВРУ № 2503-ХІІ.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України, згідно з пунктами 2 та 3 якого, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.
Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Пунктом 13 Положення встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
З 06.12.2012 року набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI, яким визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру, оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».
У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.
Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.
Частинами 1, 2, 4 та 5 статті 14 Закону № 5492-VI визначено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Законом № 1474-VIII від 14 липня 2016 року частину 2 статті 21 Закону № 5492-VI викладено в такій редакції: «Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.»
Кабінету Міністрів України пунктом 7 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1474-VIII доручено у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.
У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт (пункт 5 Порядку № 302).
Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
Пунктами 14 та 46 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого.
Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 07 листопада 2018 року по справі № 820/3327/16, від 29 листопада 2019 року по справі № 260/1414/18, від 10 грудня 2020 року по справі № 240/575/20.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 19.06.2024 ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_1 строком дії до 05.06.2034 року. (а.с. 22).
Так, при зверненні до органу міграційної служби із заявою від 17.05.2024, позивачка не зазначала про наявність релігійних переконань і приналежність до окремої суспільної групи, що зумовлювало би необхідність у відмові від обробки персональних даних та видачі паспорта із безконтактним носієм інформації.
Аналізуючи викладене, колегія суддів враховує, що позивачем надавалась згода на обробку персональних даних під час оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки вперше, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вже було присвоєно унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі.
Колегія суддів наголошує, що Верховний Суд у постанові по справі № 160/1/21 від 21 грудня 2022 року, по справі № 380/5977/21 від 08 червня 2023 року погодився із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для видачі особі паспорта громадянина України зразка 1994 року (книжечки), зокрема, у зв`язку із встановленням факту самостійного звернення такої особи у минулому із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки.
Аналогічний підхід до застосування наведених вище правових норм висловлено у постанові Верховного Суду від 22 березня 2024 року у справі № 540/4500/21.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на її бажання отримати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки на підставі релігійних переконань, оскільки наразі позивач має діючий паспорт у вигляді ID-картки.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах відповідач правомірно відмовив позивачу у видачі паспорта зразку 1994 року.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, бо суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги невірно застосував норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 по справі № 480/7805/24, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням постанови, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області - задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 по справі № 480/7805/24 - скасувати.
Ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ 37846270) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич