Справа № 302/1783/25 
1-кп/302/53/26 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року	селище Міжгір`я	

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в селищі Міжгір`я кримінальне провадження, відомості про яке внесені 20 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025071110000195 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
15 жовтня 2025 року, на протязі дня громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи в урочищі «Ломовач» у кварталі №19 виділ №8 Негровецького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Синевир», де з корисливою метою, умисно, самовільно, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою сокири зрізав 11 сироростучих дерева породи «Бук», кубомасою 0,473 кбм, після чого особисто відтягнув зрубану деревину породи «бук» у кількості 11 штук, за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , чим самим своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив істотну шкоду державі в особі «НПП Синевир», згідно додатку 1 до постанови КМУ від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», на загальну суму 43 019,20 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю. 
Вирішуючи питання щодо обсягу дослідження доказів суд установив, що фактичні обставини справи повністю визнаються учасниками справи, відповідно до їх викладу в обвинувальному акті та не оспорюються ними. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин та перевірив добровільність їх позицій. 
Суд роз`яснив учасникам справи, що у випадку визнання ними обставин провадження, може бути визнано недоцільним дослідження доказів на підтвердження таких обставин, – в такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників справи, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які підтверджують подію кримінального правопорушення та вину ОСОБА_4 у його вчиненні та ніким не оспорюються. 
Відповідно до частин третьої й четвертої статті 349 КПК України суд обмежив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням даних, які характеризують його особу.
Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду показання, що 15 жовтня 2025 року він дійсно за допомогою сокири зрізав 11 сироростучих дерева породи «Бук», після чого особисто відтягнув зрубану деревину породи «бук» у кількості 11 штук, за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена деревина йому потрібна була для обігріву помешкання. Визнав обставини вчинення кримінального правопорушення відповідно до їх викладу в обвинувальному акті. ОСОБА_4 висловив жаль з приводу вчиненого, щиро розкаявся і обіцяв у майбутньому подібного більше не вчиняти. Повідомив суду, що тривалий час ніде не працює через неможливість працевлаштуватись, й проживає з мамою похилого віку за рахунок її пенсії. Своє матеріальне становище оцінює як незадовільне. Визнав цивільний позов проте повідомив, що йому важко буде відшкодувати суму заподіяної шкоди.
Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України – незаконна порубка дерев вчинена на територіях природно-заповідного фонду.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, непрацюючий, неодружений на обліку психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає – щире каяття й активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
З досудової доповіді Хустського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 22.01.2026 щодо ОСОБА_4 вбачається, що ризик вчинення ним повторно кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства чи окремих осіб оцінюється як середній що, на думку органу пробації, свідчить про можливість виправлення його без ізоляції від суспільства.
Прокурор ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 246 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з установленням йому іспитового строку тривалістю 1 рік та покладення обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Представник потерпілого НПП «Синевир» ОСОБА_5 просив суворо обвинуваченого не карати, питання цивільного позову залишив на розсуд суду.
Представниця потерпілого Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області просила обвинуваченого суворо не карати, наполягала на задоволенні цивільного позову в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд суворо його не карати, висловив готовність понести призначене покарання.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид і міру покарання у межах, установлених у санкції частини 3 статті 246 Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого його матеріальне становище, яке унеможливить виконання покарання у виді штрафу, фактичні обставини справи, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням загальних засад призначення покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк наближений до мінімального.
Водночас, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини цієї справи в їх сукупності й посткримінальну поведінку ОСОБА_4 суд доходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства й вважає за необхідне, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.
Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.
Вирішуючи цивільний позов, заявлений Колочавською сільською радою Хустського району Закарпатської області, про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з такого.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Пунктом 3 частини 1 ст.91 КПК України передбачено, що вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Статтею 22 ЦК України передбачено право особи на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ході судового розгляду кримінального провадження доведено, що протиправними діями ОСОБА_4 спричинено шкоду державі в особі Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області на загальну суму 43 019,20 гривні. Сума заподіяної шкоди підтверджується належними доказами, обвинуваченим ОСОБА_4 визнана у повному обсязі та не оспорюється, відтак заявлений Колочавською сільською радою позов про відшкодування матеріальної шкоди суд вважає обґрунтованим й таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відтак суму шкоди в розмірі 43 019 грн 20 коп. належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, в межах заявлених позовних вимог та в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання долі речових доказів суд виходить з такого.
Отримані внаслідок незаконної порубки 11 сироростучих дерев породи «Бук» лісоматеріали кубомасою 0,473 кбм відповідних сортиментів є предметом кримінального правопорушення та були одержані обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п.3,4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Пунктом 6) ч. 9 ст. 100 КПК України встановлено, що гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються. Положеннями п. 6-1) ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно.
Згідно з п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України, за допомогою за допомогою сокири зрізав 11 сироростучих дерева породи «Бук», кубомасою 0,473 кбм. Сортименти зрізаної деревини породи «Бук» наступних розмірів: №1 – 10 см х 9,5 м; №2 – 8 см – 9,5 м; №3 – 7,5 см х 9 м; №4 – 6,5 см- 10 м; №5 – 7 см х 10 м; №6 – 7 см х 9,5 м; №7 – 7 см х 9 м; №8 – 7 см х 9 м; №9 – 9 см - 9 м; №10 – 6 см х 10 м; №11 – 7,5 см х 10 м, одержані внаслідок вчинення цього кримінального правопорушення, у зв`язку з чим зазначені лісоматеріали підлягають спеціальній конфіскації на підставі ст.96-1, п.1 ч.1 ст.96-2 КК України, п.6 і 6-1 ч.9 ст.100 КПК України.
З врахуванням приписів ч.4 ст.174 КПК України, підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.10.2025 року на майно (речі), зазначені у вказаній ухвалі, – відсутні. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: сортимент зрізаної деревини породи «Бук» наступних розмірів: №1 – 10 см х 9,5 м; №2 – 8 см – 9,5 м; №3 – 7,5 см х 9 м; №4 – 6,5 см- 10 м; №5 – 7 см х 10 м; №6 – 7 см х 9,5 м; №7 – 7 см х 9 м; №8 – 7 см х 9 м; №9 – 9 см - 9 м; №10 – 6 см х 10 м; №11 – 7,5 см х 10 м, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , – конфіскувати в дохід держави, відповідно до п.6 ч.9 ст.100 КПК України, застосувавши, відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України, спеціальну конфіскацію.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 96-1, 96-2, 100, 124, 128, 366-371, 373-376, 395 та 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 246 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.
На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробовуванням з установленням іспитового строку тривалістю один рік, зобов`язавши засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Цивільний позов Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області (код ЄДРПОУ 37975895, р/р НОМЕР_2 код платежу: 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»), заподіяну в результаті вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду в розмірі – 43 019 (сорок три тисячі дев`ятнадцять) гривень 20 копійок. 
Застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів у цьому кримінальному провадженні та конфіскувати в дохід держави:
- сортимент зрізаної деревини породи «Бук» наступних розмірів №1 – 10 см х 9,5 м; №2 – 8 см – 9,5 м; №3 – 7,5 см х 9 м; №4 – 6,5 см- 10 м; №5 – 7 см х 10 м; №6 – 7 см х 9,5 м; №7 – 7 см х 9 м; №8 – 7 см х 9 м; №9 – 9 см - 9 м; №10 – 6 см х 10 м; №11 – 7,5 см х 10 м яка яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя 	ОСОБА_1