РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/6369/25
провадження у справі № 2-а/0285/7/26
15 січня 2026 року   м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……………...................Літвин О. О.,
секретаря……………………...................Клечковської М. М.,
розглянувши адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження 
без повідомлення сторін
за позовом ОСОБА_1 , 
поданим в його інтересах адвокатом Осадчук Тетяною Сергіївною,
до відділення поліції №1 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, – 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №6108120 від 08.11.2025, винесену інспектором відділу поліції №1 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (далі по тексту – відділ поліції №1), якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Також просив стягнути на свою користь з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області витрати на професійну правничу допомогу за рахунок державних асигнувань у розмірі 8000 грн та 484,48 сплаченого ним судового збору.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , де займає посаду командира відділення.
Транспортний засіб Skoda Octavia Combi, реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі по тексту – Автомобіль Skoda), належить йому на підставі акту приймання-передачі благодійної допомоги від 14.10.2025.
Так, починаючи з 07.11.2025 вказаний автомобіль внаслідок несправності стояв на узбіччі дороги поблизу с. Катеринівка. Позаяк боявся, що транспортний засіб можуть викрасти, залишився в салоні й очікував евакуатора, однак заснув. Приблизно о 05:30 год його розбудили працівники поліції, які не представившись почали тиснути на нього та інкримінувати йому вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Після складення протоколу, поліцейські викликали військову службу правопорядку (далі по тексту – ВСП) та поїхали. Біля 13 год на вимогу представників ВСП поїхав до штабу і залишив Автомобіль Skoda на узбіччі дороги без нагляду, звідки його пізніше викрали, про що він написав заяву до поліції.
Вказує на неправомірність та упередженість дій працівників поліції, оскільки зупинки його транспортного засобу не відбулося (він не знаходився у стані руху); причину перевірки його документів ніхто не пояснив; під час розгляду справи він повідомляв, що не був за кермом та заявляв клопотання про ознайомлення з доказами; йому не запропонували надати пояснення; не залучили свідків та не здійснили відеофіксацію спеціальними технічними засобами, натомість незаконно склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності
Вважає, що відповідач, не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення, а матеріали адміністративної справи на час винесення постанови не містять доказів фіксації вчиненого ним правопорушення. 
Ухвалою від 01.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
У відзиві на позовну заяву від 15.12.2025 представник відповідача заперечив проти задоволення позову, оскільки винесена сержантом відділення поліції №1 Сухіним В. П. 08.11.2025 постанова за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є законною. Було зафіксовано, що 08.11.2025 о 04 год на трасі сіл Катеринівка-Зелений Гай, водій ОСОБА_1 керував Автомобілем Skoda, не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. 
Вважає, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є спробою уникнути встановленої законом адміністративної відповідальності.
Звернув увагу, що відносно позивача того дня було складено два протоколи за ст.ст.124, 130 ч.4 КУпАП, які перебувають на розгляді у Васильківському районному суді Дніпропетровської області.
Вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими. 

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за КУпАП, обов`язковою умовою якої є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України).
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).
За ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі за текстом – ПДР), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. 
Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6108120 від 08.11.2025, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 
Підставою прийняття вказаної постанови слугувало те, що 08.11.2025 о 04 год водій ОСОБА_1 керував Автомобілем Skoda на дорозі с. Катеринівка с. Зелений Гай Синельниківського району Дніпропетровської області не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР України. Останній встановлює, що водій повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила вказаний страховий поліс встановлено відповідальність, передбачену ч.1 ст.126 КУпАП, та передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, поліцією до відзиву було долучено 9 відеофайлів, аналізуючи які, на думку суду, безсумнівно є всі підстави вважати, що твердження позивача про те, що він не порушував правила дорожнього руху, суперечать дійсним обставинам справи. На відео зафіксовано реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи.
Так, відео розпочинається з 05:11 год 08.11.2025, де видно на узбіччі дороги пошкоджений автомобіль Skoda, з розкритими подушками безпеки. На задньому сидінні в транспортному засобі спав позивач, якого поліцейські чемно розбудили, представились та повідомили, що ситуація, за якої вони побачили даний автомобіль, вимагала у них з`ясувати, що трапилось. ОСОБА_1 о 05:15:12 год, а в подальшому і о 05:22 год та о 07:57 год, пояснював, що напередодні ввечері їхав з Васильківки, злетів у кювет, вдарився, спрацювали подушки безпеки і він чекає хлопців, щоб його забрали. Також вказав, що після ДТП вжив спиртне (05:20:40 год). Позивачу була надана можливість за його клопотанням скористатись правовою допомогою в телефонному режимі, що він і зробив (05:25:10 год, 05:26:30 год, 05:37:43 год). Лише після того, як поліцейські повідомили ОСОБА_1 про ймовірну підозру керування ним транспортним засобом в нетверезому вигляді (05:20:02 год), він вказав на іншого водія (06:01 год) і в подальшому стверджував, що його автомобіль не був зупинений працівниками поліції, а він не був водієм. Тобто, протягом тривалого часу спілкування із працівниками поліції позивач не заперечував того факту, що керував транспортним засобом, навпаки підтверджував це. 
При цьому, будь-яких провокативних дій зі сторони поліцейських, чи якогось упередженого ставлення до ОСОБА_1 на відео не зафіксовано, що навіть сам відмітив позивач про ввічливе спілкування представників влади із ним (05:35:20 год).
Те, що відеозапис поліцейських розпочинається з моменту, коли автомобіль уже перебував нерухомо на узбіччі, не спростовує факту його попереднього руху. Про рух автомобіля до зупинки об`єктивно свідчать наявність механічних пошкоджень, характер та локалізація яких відповідають наслідкам зіткнення під час руху; спрацювання та розкриття подушок безпеки (технічна система пасивної безпеки активується виключно у разі реєстрації різкого уповільнення/удару, що є наслідком руху транспортного засобу); відсутність будь-яких даних про стаціонарне перебування автомобіля в місці події до моменту фіксації, натомість наявні сліди події (пошкодження, положення авто), які логічно пояснюються саме рухом.
За таких обставин твердження позивача про нерухомий стан автомобіля і не керування ним не відповідає дійсним обставинам справи. Окрім того, такі його твердження спростовуються також копіями протоколів поліцейського відносно позивача серії ЕПР1 №506759, №506763 від 08.11.2025 за ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП.
Твердження позивача про порушення інспектором процедури притягнення його до адміністративної відповідальності (зокрема, не пояснили причину перевірки документів, не розглянути його клопотання про ознайомлення із доказами, не дали можливості надати пояснення), суд вважає безпідставними та спростованими оглянутим відео.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення поліцейськими вимог закону при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для його виключення з числа доказів у розумінні ст.251 КУпАП.
Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні позивача до адміністративної відповідальності.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення як оскаржуваної постанови, так і протоколів щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, натомість відмовився від пояснень (06:09 год). 
Доводи позивача про те, що поліцією не було зафіксовано факт порушення ним ПДР, а відтак вимога про пред`явлення документів є неправомірною, суд відхиляє, позаяк на 07:37 год відео він підтвердив, що страховки на автомобіль у нього немає, що підтверджує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та не може бути підставою для скасування спірної постанови.
Долучені до позову протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та витяг з ЄРДР про крадіжку Автомобіля Skoda не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Окрім того, таку заяву він подав до поліції 08.11.2025 о 16:54 год, тобто через декілька годин після складення відносно нього адміністративних матеріалів. 
Аналізуючи наведені обставини, суд доходить переконання, що позиція ОСОБА_1 про невизнання своєї вини обумовлена розумінням безповоротності накладення адміністративного стягнення та бажанням його уникнути. 
Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, – і порушень цих принципів встановлено не було. Так, вона містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.
Наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.
Встановлено, що поліцейським були використані і вичерпані усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення. 
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).
Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст.71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Проте позивачем не спростовано факту вчинення ним адміністративного правопорушення 08.11.2025. 
Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в постанові, наведено не було, а тому порушень вимог закону поліцейським під час її складання не вбачається. 
В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відтак, суд вважає, що дії поліцейського відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. 
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 286 КАС України, – 
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. 

Головуюча суддя  О. О. Літвин