ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/26895/25
Провадження № 33/820/39/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., захисника Прядуна В.Б., апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - 
в с т а н о в и л а:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Постановою суду встановлено, що 11 вересня 2025 року о 15 год. 47 хв. ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом «Volkswagen LT 28» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Ізварине» + 256 км. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Прядун В.Б. просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.
Стверджує, що ОСОБА_1 не погодився із результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці керованого ним транспортного засобу та бажав пройти огляд у медичному закладі, однак працівник поліції його ввів в оману, пояснивши, що у лікарні використовуватиметься такий же газоаналізатор, який підтвердить стан алкогольного сп`яніння, при цьому лабораторні дослідження не проводитимуться. 

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Прядун В.Б. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.
Заслухавши сторону захисту, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №450638 від 11.09.2025 року, згідно якого 11 вересня 2025 року о 15 год. 47 хв. ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, керував транспортним засобом «Volkswagen LT 28» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Ізварине» + 256 км. (а.с.1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.09.2025 року, згідно яких у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів, результат огляду водія – 3,08 ‰ (проміле) (а.с.4,7);
- роздруківкою результату приладу «Драгер» 6810, відповідно до якої результат становив 3,08 ‰ (а.с.5);
- відеозапису із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen LT 28», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку, проходження водія огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» 6810 та його подальшу відмову від проходження в медичному закладі (а.с.10).
Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не погодився із результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці керованого ним транспортного засобу та бажав пройти огляд у медичному закладі апеляційний суд відкидає, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатом якого був згідний та в подальшому відмовився від проходження огляду в медичному закладі. (а.с.10) 
Твердження з приводу того, що працівник поліції ввів в оману ОСОБА_1 вказавши на те, що у лікарні буде використаний такий же газоаналізатор, який підтвердить стан алкогольного сп`яніння також не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Як вбачається із відеозапису, поліцейський хоча і повідомив таке спочатку, проте в подальшому неодноразово запитував ОСОБА_1 про те, чи погоджується він із результатом огляду, проведеного на місці та чи не бажає він пройти такий огляд у медичному закладі, на що водій погодився із результатом та не бажав пройти його в медичній установі. Жодних даних, які б свідчили про введення особи в оману працівниками поліції або про порушення встановленої процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять і судом не встановлено.
Апеляційний суд вважає, що на відеозаписі достатньо повно відображені обставини, які передували складанню протоколу, обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а також відображені обставини, які дають чітке уявлення про зафіксовані на відеозаписі події. Відомостей, зафіксованих на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, достатньо для встановлення обставин оформлення таких матеріалів та доведення вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні. 
Отже, проведений працівниками поліції огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Протокол про адміністративне правопорушення складений в силуст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Прядуна В.Б. залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: