Справа № 308/6932/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2025 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Наумової Н.В., за участі секретаря судового засідання Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамба Марина Василівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
20.05.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник – адвокат Галамба М.В. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з якою просить постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. - скасувати. Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП відносно ОСОБА_1 - закрити. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив наступне.
03 квітня 2025 р. ОСОБА_1 було затримано прикордонним нарядом на пропускному пункті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » при в?їзді з вантажним автомобілем в Україну і близько 17:10 год. доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 в супроводі поліцейський патрульної поліції. Цього ж дня начальником групи соціальної роботи, старшим лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №718 відносно ОСОБА_1 щодо порушення останнім правил військового обліку, визначених підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024р. – не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом свої персональні дані військовозобов`язаного, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.
Після складання протоколу про адміністративне правопорушення №718, винесено постанову від 03.04.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за 4. 3 ст. 210-1 КУПАП та накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення - штраф у сумі 17000,00 грн.
Із вказаною постановою позивач ОСОБА_3 не згідний, і вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що 03.04.2025 року, під час звірки військово-облікових даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 начальник групи соціальної роботи старший лейтенант ОСОБА_4 з`ясував, що 18.05.2024 року став на облік в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що, старший лейтенант ОСОБА_4 , також отримав підтвердження з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Також ОСОБА_3 надав підтвердження того, що неодноразово виїжджав та повертався в Україну, оскільки є водієм далекобійником тягача. До 03.04.2025 року повторно з 16.07.2024 року уточнював дані 31.07.2024 року.
Отже в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року позивач ОСОБА_3 надавав всю інформацію про себе (адресу проживання, номер телефону, склад сім`ї, електронну пошту тощо) оскільки перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому не відповідає дійсності той факт, що з дня набрання чинності Законом України № 3633-IX ( набрав чинності ) ОСОБА_3 не здійснив уточнення персональних даних (адреси проживання, номера засобу зв`язку, адреси електронної пошти, паспортні та військово-облікові дані).
Під час перебування у ІНФОРМАЦІЯ_3 , складання та розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення,
ОСОБА_3 повідомив, що під час затримання його на кордоні, йому, інспектором ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Коцак Д.І., залучено адвоката з Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, і він бажає скористатись послугами даного адвоката.
Однак у отримані правничої допомоги ОСОБА_6 було відмовлено, адвоката не було допущено до приміщення де розглядалась справа про адміністративне правопорушення. Захисника примусово, за участі конвою, видалили за межі території ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушено право ОСОБА_1 згідно ст. 268 КУпАП.
Після розгляду справи щодо адміністративного правопорушення за ч. 3ст. 210-1 КУпАП та винесення постанови на прохання позивача надати йому копію постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, позивачу ОСОБА_3 було відмовлено у видачі даної постанови. Позивачу повідомлено, що дану постанову він може отримати уклавши договір по наданню правової допомоги з адвокатом, і дану постанову ІНФОРМАЦІЯ_7 надасть на запит адвоката.
05.03.2025 року позивач уклав договір по наданню правової допомоги з адвокатом Галамбою М.В.
11.04.2025 року адвокатом Галамбою М.В. до ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено адвокатський запит на видачу копії протоколів та постанов щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. До цього часу відповідь на запит адвоката - відписка, яка не відповідає фактичним обставинам справи, копія постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не надана.
Позивач зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.11.2024 року відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення, а також до оскаржуваної постанови не долучено первинних документів обліку, які б свідчили про невиконання позивачем правил військового обліку, а також інших доказів, зокрема відомостей щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку.
Відтак вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є предметом оскарження.
Зі змісту протоколу неможливо встановити, які саме персональні дані не оновив ОСОБА_3 , а формальне зазначення у протоколі про непоновлення особою своїх персональних даних не можуть бути єдиними обставинами які свідчать про вчинення правопорушення, адже будь-які пояснення в справі які стосуються питання притягнення особи до відповідальності повинні бути належним чином перевірені та документально підтвердженими.
Враховуючи викладене, за відсутності доказів вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, ОСОБА_9 вважає, що його позов підлягає до задоволення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2025 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамба Марина Василівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - повернуто позивачу.
27.06.2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамба М.В. подав апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2025 року до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Галамби М.В. задоволено, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2025 року скасовано. Справу 308/6932/25 для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції. При перевірці поважності підстав для поновлення строку звернення до суду, колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду звернула увагу, що згідно фактичних обставин справи спірна постанова винесена відповідачем 08.01.2025 за відсутності позивача; докази скерування копії такої постанови на адресу позивача в матеріалах справи є відсутніми. Оскаржувана постанова не була вручена позивачу ні в день її складання, ні направлена поштою, а також у видачі копії постанови відмовлено на запит адвоката. Отже, відповідач не виконав вимоги ст. 285 КУпАП і не скерував копію спірної постанови на адресу позивача.
За ухвалою від 10.10.2025 року поновлено строк для звернення до суду та відкрито провадження у справі № 308/6932/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамба Марина Василівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні:
- позивач та його представник не з`явилися, адвокат подала заяву в якій просить розгляд провести у їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі.
- представник відповідача не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не надходило.
В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Частиною 1 ст. 210 КУпАП визначено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 (далі - Порядок), Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154.
Згідно ч. 6 ст. 22 Закону № 3543-XIIу період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото-і відео фіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Одночасно, установлено, що вимоги, зазначені у ч. 6 ст. 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року.
Відтак, зважаючи на відсутність фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео фіксації, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 порушено процедуру перевірки документів та розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З пояснень позивача  ОСОБА_1 вбачається, що 03.04.2025 року, під час звірки військово-облікових даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 начальник групи соціальної роботи старший лейтенант ОСОБА_4 з`ясував, що 18.05.2024 року став на облік в ІНФОРМАЦІЯ_4 . В період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ОСОБА_5 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що, старший лейтенант ОСОБА_4 , також отримав підтвердження з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Також ОСОБА_3 надав підтвердження того, що неодноразово виїжджав та повертався в Україну, оскільки є водієм далекобійником тягача. До 03.04.2025 року повторно з 16.07.2024 року уточнював дані 31.07.2024 року.
Отже в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року позивач ОСОБА_3 надавав всю інформацію про себе (адресу проживання, номер телефону, склад сім`ї, електронну пошту тощо) оскільки перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому не відповідає дійсності той факт, що з дня набрання чинності Законом України № 3633-IX ( набрав чинності ) ОСОБА_3 не здійснив уточнення персональних даних (адреси проживання, номера засобу зв`язку, адреси електронної пошти, паспортні та військово-облікові дані).
У примітці до ст. 210 КУпАП зазначено, що положення ст.ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Тобто, саме на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок довести факт того, що ОСОБА_1 вчинив таке адміністративне правопорушення, а відповідач вчиняв безпосередні дії для отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Проте, доказів того, що відповідач вчиняв дії, спрямовані на отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи суду надано не було.
Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку.
У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на позивача в порядку КУпАП.
Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення,а сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за постановою від 03.04.2025 року.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 271, 286, 293, 295 КАС України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Галамба Марина Василівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Скасувати постанову від 03 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1 витрати із сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлено 02.01.2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Н.В. Наумова