Яготинський районний суд Київської області

Cправа №: 382/1363/25
3/382/10/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №373502 від 26.06.2025 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в якому вказано, що 26.06.2025 року близько 17 години 30 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Яготин по вул. Незалежності 54 керуючи транспортним засобом мотоциклом Альфа д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з мотоциклом МТ д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок чого мотоцикли отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.
Крім того до Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №373548 від 26.06.2025 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому вказано, що 26.06.2025 року близько 17 години 30 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Яготин по вул. Незалежності 54 керував транспортним засобом мотоциклом Альфа д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком №33 Яготинської ЦРЛ, чим порушив п. 2.9 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 03.10.2025 року об`єднано справу № 382/1363/25 провадження 3/382/642/25, у справі № 382/1364/25 провадження № 3/382/643/25, на підставі ст. 36 КУпАП об`єднано зазначені справи в одну та об`єднаній справі присвоєно № 382/1363/25 провадження 3/382/642/25. Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто до Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області для дооформлення.
Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).
Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Представник ОСОБА_3 адвокат Москалець О.В. направив заяву про розгляд справи в його відсутність та відсутність ОСОБА_3 .. Просить провадження у справі закрити, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, перебував у нерухомому мотоциклі, в той час коли ОСОБА_3 здійснював рух заднім ходом. Претензії у сторін відсутні.
Представник ОСОБА_4 адвокат Вак О.В. направила додаткові пояснення по справі з котрих вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував мотоциклом АЛЬФА, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Разом з тим, з таким висновком поліцейських Остапенко Д.Д. не погоджується.
Зокрема, звертає увагу суду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є не доведеною належними та допустимими доказами. 
По-перше, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а лише перебував на нерухомому мотоциклі в який в`їхав ОСОБА_2 . В результаті даних подій мотоцикл ОСОБА_1 разом з ним перевернувся, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб зазнав пошкодження передньої частини. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та його було забрано до медичного закладу, саме ОСОБА_2 надавав всі пояснення по справі, в тому числі і повідомляв про обставини ДТП.
При цьому, як вбачається з долученого відеозапису працівники поліції прибули до медичного закладу, де під фіксацію в лежачому положенні медична сестра здійснила освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння після ДТП.
В той же час, будь-якого доказу факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять. 
При цьому, що картка обліку адміністративного правопорушення та рапорт посадової особи не є належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зазначені документи складаються уповноваженою посадовою особою з метою внутрішнього службового обліку та фіксації інформації, отриманої під час виконання службових обов`язків, і не містять безпосереднього підтвердження факту вчинення особою адміністративного правопорушення. Вони не є результатом безпосереднього спостереження обставин правопорушення незалежним суб`єктом та не підтверджуються іншими об`єктивними доказами.
Картка обліку адміністративного правопорушення не передбачена КУпАП як процесуальний документ, на підставі якого може бути встановлена вина особи, а рапорт є службовим повідомленням посадової особи, яке відображає її суб`єктивне сприйняття подій і не може вважатися самостійним доказом у справі.
Відтак, документи, складені однією стороною провадження без участі особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, та без підтвердження іншими доказами (показаннями свідків, відеозаписами, поясненнями особи тощо), не можуть бути покладені в основу висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, картка обліку адміністративного правопорушення та рапорт посадової особи не доводять факту вчинення адміністративного правопорушення та не можуть слугувати належними і допустимими доказами вини особи.
Відтак, висновок працівників поліції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом ґрунтується виключно на припущеннях самих поліцейських, оскільки, як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_2 , транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а перебував на ньому в нерухомому стані на узбіччі.
В той же час, щодо характеру пошкоджень транспортного засобу слід звернути увагу на те, що ОСОБА_2 здійснив удар у транспортний засіб ОСОБА_1 рухаючись заднім ходом. 
Фактично спочатку ОСОБА_2 проїхав повз нерухомого транспортного засобу ОСОБА_1 , а потім здійснюючи рух заднім ходом здійснив удар у нього.
При цьому, вказані дії ОСОБА_2 здійснював у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Яготинського районного суду Київської області від 3 жовтня 2025 року по справі №382/1363/25.
Так, визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.»
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває на пасажирському сидінні, або біля свого транспортного засобу чи в ньому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.
Так, Київський апеляційний суд у своїй постанові від 28 січня 2022 року по справі № 369/12706/21 звернув увагу на те, що «наявний в матеріалах справи відеозапис нагрудних відеокамер працівників поліції не містить даних, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а сам ОСОБА_1 заперечував при цьому факт керування. Автомобіль розташовувався на паркувальному майданчику прибудинкової території.
За таких обставин, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 в ході апеляційного розгляду не встановлено.»
У постанові від 13 травня 2025 року по справі № 752/1498/25 Київський апеляційний суд вказав, що « поза увагою судді залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 16 грудня 2024 року о 16 годині 00 хвилин в м. Києві по просп. В.Лобановського, 126/1, дійсно керував транспортним засобом «Audi», номерний знак НОМЕР_4 . Поліцейські, що здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище транспортним не сприймали, тобто: ними безпосередньо цей автомобіль не зупинявся, очевидцями керування ОСОБА_1 цим автомобілем за інших обставин вони не були. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, портативних засоби зв`язку тощо матеріали справи не містять, поліцейським факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із даних джерел також не сприймався. Матеріали справи не містять також пояснень будь-яких свідків, які би підтвердили факт керування ОСОБА_1 . Наведене указує на те, що поліцейським на місці події факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом встановлений не був, автомобіль був припаркований на парковці АЗС, а тому підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейських не було, оскільки керування транспортним засобом є складовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.»
У постанові від 6 березня 2025 року Київський апеляційний суд по справі №761/33491/24 вказав, що « як вбачається в наявного в матеріалах справи відеозапису, поліцейські підійшли до автомобіля ОСОБА_1 , який знаходився на проїзній частині дороги, та зробили йому зауваження з приводу того, що в автомобілі голосно грала музика. В ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейські повідомили, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, проте неодноразово повідомляв поліцейським, що він не здійснював керування транспортним засобом, так як автомобіль перебував в нерухомому стані. Суд апеляційної інстанції вважає неспростованими пояснення ОСОБА_1 про те, що він не здійснював керування автомобілем в стані сп`яніння, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування зазначеним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Будь які інші докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.»
Київський апеляційний суд у постанові від 3 лютого 2025 року по справі № 375/1786/24 звернув увагу на наступне « за обставинами даної справи вбачається, що ОСОБА_1 після закінчення керування, покинув автомобіль, пішов додому, провів там певний час, потім повернувся до автомобіля і не керуючи ним перебував в салоні. Саме в цей час до нього під`їхали працівники поліції та почали пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння. З огляду на вимоги пунктів 1.10, 2.5 Правил та встановлені вище обставини, в момент під`їзду працівників поліції ОСОБА_1 не був водієм, поліцейські не встановили ознак алкогольного сп`яніння на момент, коли він покинув транспортний засіб, а відтак працівники поліції не мали права вимагати у нього проходити огляд на стан сп`яніння, а він відповідно не був зобов`язаний такий огляд проходити.»
У постанові від 16 травня 2023 року по справі № 755/3262/23 Київський апеляційний суд вказав, що « будь-яких доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять.
Наведене у свої сукупності указує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.»
У постанові від 21 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд зазначає, що « з дослідженого відеозапису не вбачається, що автомобіль «Volkswagen», н/з НОМЕР_1 рухався або переслідувався поліцейськими. Відсутня на відеозаписі фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль та хто був за кермом. Отже, вказаний відеозапис, який є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen», н/з НОМЕР_1 матеріали справи не містять.»
У постанові від 19 лютого 2024 року по справі №367/7168/23 Київський апеляційний суд вказав, що «як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, вказаний відеозапис не містить доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Натомість, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 постійно зазначає працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом. Таким чином, будь-яких доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю матеріали справи не містять. Наведене у свої сукупності указує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.»
У постанові Київського апеляційного суду від 11 березня 2024 року по справі № 753/22920/23 звернув увагу на те, що « в судовому засіданні захисник Якобчук О.М., наполягав на задоволенні апеляційної скарги та звернув увагу суду, що в матеріалах адміністративного провадження повністю відсутні будь які докази керування ОСОБА_1 автомобілем. На спростування пояснень ОСОБА_1 суд послався на те, що у транспортному засобі він знаходився на водійському сидінні з увімкненим двигуном та габаритами, на наявність в бортовому комп`ютері автомобіля пробігу з моменту заведення двигуна в кількості 22 кілометри. До таких висновків апеляційний суд відноситься критично, тому що відеозапис не містить а ні фіксації бортового комп`ютера з вищезазначеними показниками а ні того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до місця зупинки, адже відеозйомка починається лише з моменту звернення працівників поліції до ОСОБА_1 , який знаходився у запаркованому біля будинку де він мешкає, автомобілі, та містить його покази про те, що він не був зупинений представниками поліції під час руху транспортного засобу і не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Інших доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.»
У постанові від 29 січня 2024 року по справі № 754/14444/23 Київський апеляційний суд вказав, що «долучені до Протоколу відеозаписи, які додані, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, не містять фіксації скоєння ОСОБА_1 будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі не фіксує керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, більше того, не містить відео фіксація і перебування ОСОБА_1 за кермом будь-якого транспортного засобу.»
У постанові від 22 січня 2024 року по справі № 759/20159/23 Київський апеляційний суд звернув увагу на те, що «будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_4 , матеріали справи не містять, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції з місця пригоди не відображає тих обставин, за якими можливо було б достеменно встановити, що ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом автомобіля.»
У постанові від 1 березня 2024 року Київський апеляційний суд по справі №758/10193/23 вказав, що « посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи, суд не звернув уваги, що дані докази не підтверджують ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за адресою і в час, які вказав поліцейський в протоколі, ні факту зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, ні факту керування автомобілем ОСОБА_1 . При цьому, суд не звернув уваги, що відмова ОСОБА_1 від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, за умови відсутні доказів про керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння чи з ознаками такого сп`яніння, не є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та не утворює складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.»
Отже, враховуючи не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, складений протокол про адміністративне правопорушення є безпідставним.
При цьому, матеріали справи не містять ні належного медичного висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ні сертифікату відповідності на прилад якому проводилося освідування.
Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі№463/1352/16-а, в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.
Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Отже з огляду на вищевикладене, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого як за ч.1 ст.130 КУпАП так і за ст. 124 КУпАП.
Крім того, слід зауважити, статтею 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення не може бути накладено пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно з п. 7 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчились на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність та вказав, що працівниками поліції не вірно було сформовано матеріали адміністративного правопорушення та не вірно дано оцінку поданими мною поясненнями на місці ДТП. Як вбачається з матеріалів справи нібито саме ОСОБА_1 в`їхав у його транспортний засіб, проте такі обставини не відповідають дійсності. В момент ДТП він перебував у стані алкогольного сп`яніння та після того як побачив стан ОСОБА_1 злякався та повідомив працівникам поліції, що саме він в`їхав у його транспортний засіб. Проте, ОСОБА_1 перебував на нерухомому мотоциклі, в той час коли він здійснював рух. Не впоравшись із керуванням він раптово виїхав на узбіччя та здійснив удар в мотоцикл ОСОБА_1 , шо перебував на узбіччі нерухомо. В результаті даних подій ОСОБА_1 перевернувся, внаслідок чого ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень, а мотоцикл пошкодження передньої частини. Враховуючи те, що ОСОБА_1 забрали до медичної установи він повідомив про те, що саме він в`їхав у його транспортний засіб, зазначені дії були вчиненні ним у стані стресу. Інших свідків не було.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.
Відповідно до п.43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм, доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 №373548 від 26.06.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП додано компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з котрого вбачається, що відсутнє відео щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відео розпочинається у приміщенні лікарні, де невідомий чоловік перебуває в положенні лежачи та не встановлено його особу і проведено освідування щодо наявності алкогольного сп`яння в даної особи, яка перебуває в положенні лежачи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 2.9а Правил дорожнього руху, який ставиться в провину ОСОБА_1 - водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Статтею 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (із змінами) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.
За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 №373548 від 26.06.2025 року про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не доведені належними та допустимими доказами, оскільки з переглянутого відео вбачається, що відео розпочинається з моменту невстановленої особи у лікарні. В той же час, будь-якого доказу факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять. 
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.
Отже, з огляду на викладене, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді, не здобуто.
Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин та враховуючи вище викладене, та те, що недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.
В той же час, про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 ч. 1 КУпАП слід звернути увагу на те, що ОСОБА_2 в своїх поясненнях вказує, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив удар транспортного засобу ОСОБА_1 .. Вказані дії ОСОБА_2 здійснював у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Яготинського районного суду Київської області від 3 жовтня 2025 року по справі №382/1363/25, тому відсутні підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП.
У відповідності до протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1№373502 від 26.06.2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП зазначено, що вказане правопорушення мало місце 26.06.2025 року.
Отже, станом на дату розгляду справи минув, встановлений ст. 38 КУпАП, тримісячний строк накладення на особу адміністративного стягнення.
В силу ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
В силу п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Отже, в силу ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає до закриття, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.
На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного суду .

Суддя Кисіль О. А.