КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 січня 2026 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2025, 

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.
Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_1 23.05.2025 керував транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування від 17.02.2025 (провадження № 46471874), чим порушив вимоги п.2.1 А ПДР України.
Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи. Наголошує, що він не був обізнаний про обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки відповідна постанова від 17.02.2025 йому не направлялась.
В судові засідання апеляційного суду, призначені на 29.08.2025, 24.10.2025, 16.01.2026 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, апеляційну скаргу у судовому засіданні не підтримав, доводи не довів.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, постанові від 17.02.2025, відеозаписі.
Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 339074 від 23.05.2025, ОСОБА_1 23.05.2025 керував транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування від 17.02.2025 (провадження № 46471874).
Також із змісту даного протоколу вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом протоколу, який останній підписав, будь-яких зауважень чи заперечень не мав.
З постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування від 17.02.2025 вбачається, що до ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2/359/48 виданого 29.01.2015.
Як вбачається зі змісту запису нагрудних відеокамер працівників поліції, ОСОБА_1 не заявляв про необізнаність щодо існування вищевказаної постанови від 17.02.2025 та він знав про обмеження права керування транспортним засобом, отже доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. 
Крім того, з даного відеозапису вбачається, що при перевірці працівниками поліції документів ОСОБА_1 , було встановлено, що на останнього вже двічі складалися протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.
Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1 А Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.
В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення. 
Протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 339074 від 23.05.2025 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.
Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводять доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не надав.
Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів від учасників провадження не надходило. 
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2025, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, - без змін.
Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кияшко