П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
———————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/28713/25	

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту:17.10.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Одеській області про:
- визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року, виданої Регіональним сервісним центром (далі – РСЦ) ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, яку було складено та надіслано ГУПФ фонду України в Одеській області;
- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити з 22 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року, виданої РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат з урахуванням індексацій та компенсацій.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ГУПФ України в Одеській області безпідставно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки РСЦ ГСЦ МВС В Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (Філія ГСЦ МВС) №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства та те, що підставою для перерахунку пенсії може бути як відповідна заява пенсіонера, так і рішення Кабінету Міністрів України, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачем порушено строки звернення та, що РСЦ ГСЦ МВС В Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (Філія ГСЦ МВС) вже надавалась довідка про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу у зв`язку із прийняттям Постанови №988 та №103, а надання інших довідок з іншими даними з тих самих підстав не передбачено. До Головного управління надійшла оновлена довідка позивача про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на листопад 2019 року. Відповідач звернув увагу суду на те, що після скасування п.3 постанови № 103 Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалося, таким чином положення Порядку не були дотримані. 
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року, виданої РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, яку було складено та надіслано ГУПФ України в Одеській області.
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити з 16 квітня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року, виданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог –відмовлено.
Стягнуто з ГУПФ України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що позивач звернувся до відповідача вперше із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років 22 грудня 2020 року. Таке звернення було несвоєчасне, адже право на пенсію за вислугою років у нього виникло ще 05 серпня 2013 році. У відповідності зі ст. 50 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Виходячи із цієї норми, позивачу пенсія повинна бути призначена з 22 грудня 2029 року. Суд же при вирішенні вказаного періоду виходив тільки із даних , які надані відповідачем, а саме із документа про дату призначення пенсії позивачу, якою є 16 квітня 2020 року.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині позовних вимог залишених без задоволення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 з 16 квітня 2020 року перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та.
Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року по справі №420/37078/24, видано довідку №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, премії, для перерахунку пенсії з 16 квітня 2020 року.
Листом ГУПФ України в Одеській області від 26 травня 2025 року відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача, з урахуванням складових довідки, виданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС В Одеській, Миколаївській та Херсонській областях №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року, станом на листопад 2019 року.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, та встановлених обставин справи, перевірених письмовими доказами, дійшов висновку, що відповідач, не здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року, діяв не на підставі закону, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно.
Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, а також те, що позивачу призначено пенсію з 16 квітня 2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 308 КАС України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Так, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт, зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції невірно встановлено дату обрахунку, зокрема, дату виходу позивача на пенсії.
Відповідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частинами 1, 2, 3 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Межі перегляду судом апеляційної інстанції визначені ст. 308 КАС України.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищенаведені норми процесуального законодавства, колегія судів вказує, що у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо задоволення позовних вимог, які не були заявлені до суду першої інстанції та відповідно не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з позовної заяви вбачається, що позивач просив:
- визнати протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року, виданої РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, яку було складено та надіслано ГУПФ фонду України в Одеській області;
- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити з 22 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року, виданої РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці №31/30/18-352-2025 від 14 квітня 2025 року про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат з урахуванням індексацій та компенсацій.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що встановлення належної дати виходу на пенсію позивача не було предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки такі позовні вимоги заявлені не були.
За таких обставин, колегія суддів акцентує увагу, що у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо задоволення позовних вимог, які не були заявлені до суду першої інстанції та відповідно не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 15 січня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.