ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10490/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Димарчук Т.М., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про:
визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 06.08.2024 по 30.08.2024, 09.09.2024 по 30.09.2024, 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025;
зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 06.08.2024 по 30.08.2024, 09.09.2024 по 30.09.2024, 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.06.2024 під час виконання бойового завдання з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в районі н.п. Тихе Харківської області внаслідок ворожого артилерійського обстрілу отримав вибухову травму (акубаротравматичне ураження вух), що підтверджується медичною карткою та довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.07.2024 №2975.
У зв`язку з вищевказаною травмою позивач перебував на стаціонарному лікуванні:
З 11.06.2024 по 13.06.2024 в лазареті медичної роти Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується виписним епікризом від 13.06.2024;
З 25.06.2024 по 18.07.2024 в терапевтичному відділенні КП «Луцька центральна районна лікарня» Підгайцівської сільської ради, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №4018 від 18.07.2024;
з 06.08.2024 по 30.08.2024 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6019 від 30.08.2024;
з 09.09.2024 по 30.09.2024 у ДЗ "Центр психічного здоров`я та реабілітації «Лісова поляна», що підтверджується виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №2294 від 30.09.2024;
з 24.10.2024 по 28.11.2024 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, що підтверджується виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8307 від 28.11.2024;
з 23.01.2025 по 21.02.2025 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №760 від 21.02.2025;
з 18.03.2025 по 14.04.2025 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2621 від 14.04.2025;
Однак, за періоди перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою вибуховою травмою під час захисту Батьківщини за періоди з 06.08.2024 по 30.08.2024, з 09.09.2024 по 30.09.2024, з 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025 йому не була виплачена додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні.
Позивачем було подано рапорт до Військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової грошової винагороди за час перебування у вищевказані періоди на стаціонарному лікуванні після отриманої травми, однак відповідач не здійснив вказані виплати. 
У відповідь на адвокатський запит представника позивача листом вих. №685/301/4179/п від 13.06.2025 Військова частина НОМЕР_1 відмовила у виплаті додаткової грошової винагороди позивачу за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 06.08.2024 по 30.08.2024, з 09.09.2024 по 30.09.2024, з 23.01.2025 по 21.02.2025, оскільки у наданих ОСОБА_1 медичних довідках, не підтверджено те, що лікування у вказані періоди відбувалося внаслідок отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.
Позивач вважає, що має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. 
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відзиві на позовну заяву від 07.10.2025 (а.с.41-45) представник Військової частини НОМЕР_1 позовні вимоги не визнала. В обгрунтування своєї позиції зазначила, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 24.02.2022 по березень 2025 року.
До військової частини та до позовної заяви позивач не надає належних документів, які б підтверджували зв`язок перебування на стаціонарному лікуванні в періоди з 06.08.2024 по 30.08.2024, 09.09.2024 по 30.09.2024, 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025 з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Вказані позивачем спірні періоди стосувалися інших захворювань, що не підпадають під дію Постанови №168. Нарахування та виплата додаткової винагороди здійснюється Військовою частиною НОМЕР_1 виключно на підставі поданих документів, які підтверджують право на таку виплату. 
Таким чином, підстави для нарахування додаткової винагороди за спірні періоди відсутні. 
Додатково зазначає, що на підставі долучених довідок до позовної заяви за усі інші періоди лікування, де вказано, що воно було спричинене внаслідок отриманої травми під час захисту Батьківщини, позивачу була виплачена додаткова винагорода.
На підставі викладеного вказує, що Військова частина НОМЕР_1 не допустила жодної бездіяльності у питанні нарахування додаткової винагороди за період з 06.08.2024 по 30.08.2024, 09.09.2024 по 30.09.2024, 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Окрім того, представник Військової частини НОМЕР_1 вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з даним позовом.
З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 24.02.2022 по березень 2025 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою №2682/убд від 25.09.2024, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 , військовим квитком серії НОМЕР_3 від 16.06.2020 та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 (а.с.11-12,30-34).
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №2682/убд від 25.09.2024, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 20.05.2024 по 14.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, Чугуївський район, Вовчанська міська ТГр, н.п. Вовчанськ, н.п. Вовчанські Хутори, н.п. Тихе. Підстава: журнал бойових дій НОМЕР_5 батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_2 (а.с.11).
Як слідує з довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.07.2024 №2975, наданої Військовою частиною НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_1 08.06.2024 отримав вибухову травму. Акубаротравматичне ураження вух. За обставин: 08.06.2024 в результаті ворожого артилерійського обстрілу в районі н.п. Тихе, Харківської області. Вважати травмування, що отримано старшим солдатом ОСОБА_1 таким, що отримане під час виконання обов`язків військової служби, а саме виконання бойового завдання під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил російської федерації у результаті обстрілу з боку противника. Вказана подія не пов`язана з необережністю, порушенням техніки безпеки чи неналежним виконанням службових обов`язків, з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Під час бойових дій був у засобах індивідуального захисту, а саме шоломі кевларовому та бронежилеті. ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.15).
Після отриманої травми ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні: 
з 11.06.2024 по 13.06.2024 в лазареті медичної роти Військової частини НОМЕР_2 , з діагнозом: МВТ. АКБТ. Цефалагічний синдром, Вестибуло-атактичний синдром, що підтверджується виписним епікризом від 13.06.2024 (а.с.17);
з 25.06.2024 по 18.07.2024 в терапевтичному відділенні КП «Луцька центральна районна лікарня» Підгайцівської сільської ради, з діагнозом: основний - позагоспітальна правобічна нижньо-долева пневмонія ЛН І ст. Супутній - Акубаротравма від 10.06.2024 з цефалгічним та вестибуло-атактичним синдромами. Стан після МВТ. Акубаротравма у вигляді хронічної двобічної посттравматичної сенсаневротичної приглуховатості, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №4018 від 18.07.2024 (а.с.18);
з 06.08.2024 по 30.08.2024 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, з діагнозом: розлад адаптації у вигляді астено-депресивної реакції на стрес, стан компенсації F43.2, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6019 від 30.08.2024 (а.с.19-20);
з 09.09.2024 по 30.09.2024 у ДЗ "Центр психічного здоров`я та реабілітації «Лісова поляна», з діагнозом: основне захворювання - F43.2 Розлад адаптації, тривожно-депресивний синдром з інсомнічним компонентом, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №2294 від 30.09.2024 (а.с.21);
з 24.10.2024 по 28.11.2024 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, з діагнозом: Помірно виражений невротичний розлад, стан нестійкої компенсації. (F43.1). Наслідки перенесеної акубаротравми (08.06.2024). Двобічна нейросенсорна приглухуватість зі сприйняттям ШМ до 1,5-
2,0 м на праве вухо та 3,5-4.0 м на ліве вухо. Помірно виражений невротичний розлад, стан нестійкої компенсації. (F43.1). Синовіїт, розтягнення Анідіальної групи зв`язок правого гомілково-ступневого суглоба з больовим синдромом без порушення функції кінцівки. (М65.96). Остеохондроз грудного відділу хребта, лівобічний сколіоз І ст. з больовим синдромом без порушення статико-кінетичної функції хребта). (М42.14). Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба. Рефлюкс-езофагід, нестійка ремісія (К-21). Хронічний гастродуоденіт нестійка ремісія, без порушення функції. (К-29). Хронічний постравматичний головний біль (G44). Біль у грудному відділі хребта (М54.6), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №8307 від 28.11.2024 (а.с.22-23);
з 23.01.2025 по 21.02.2025 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, з діагнозом: помірно виражений невротичний розлад. Стан нестійкої компенсації. (F48.9). Гіпертонічна хвороба І ст., ІІ ст., категорія ІІ. Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба. Рефлюкс-езофагід. Хронічний гастродуоденіт, стадія нестійкої ремісії, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №760 від 21.02.2025 (а.с.25);
з 18.03.2025 по 14.04.2025 у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, з діагнозом: помірно виражений невротичний розлад. Стан нестійкої компенсації. (F48.9). Остеохондроз грудного відділу хребта, торакалгія, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2621 від 14.04.2025 (а.с.26);
Довідкою військово-лікарської комісії КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №800 від 27.11.2024 ОСОБА_1 встановлено діагноз та його причинний зв`язок: 
Наслідки перенесеної акубаротравми (08.06.2024). Двобічна нейросенсорна приглухуватість зі сприйняттям ШМ до 1,5-2,0 м на праве вухо та 3,5-4,0 м на ліве вухо.(Т 70,0). (Н 90.3)
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми №2975 від 03.07.2024 видана в/ч НОМЕР_2 .
Помірно виражений невротичний розлад, стан нестійкої компенсації. (F43.1). 
Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 2682 від 25.09.2024, видана Військовою частиною НОМЕР_2 .
Синовіїт, розтягнення медіальної групи зв`язок правого гомілково- ступневого суглоба з больовим синдромом без порушення функції кінцівки. (М 65.96). Остеохондроз грудного відділу хребта, лівобічний сколіоз І ст. з больовим синдромом без порушення статико- кінетичної функції хребта. (М42.14). Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба. Рефлюкс- езофагіт, нестійка ремісія (К-21). Хронічний гастродуоденіт нестійка ремісія, без порушення функції. (К-29).
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Хронічний посттравматичний головний біль. (G 44). Біль у грудному відділі хребта (М 54.6).
Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби 
На підставі ст. 176, 23в, 61 в, 64в, 79, 36, 52в графи ІІ розкладу хвороби наказу МОУ №402 від 14.08.2008 зі змінами, ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. 
Непридатний до служби у ДШВ, морській піхоті, ССО, підрозділах, спецпризначення, плаваючому складі, тощо (а.с.24).
У відповідь на звернення представника позивача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 у розмірі 100000 грн пропорційно дням стаціонарного лікування після отриманої травми за спірні періоди, листом вих. №685/301/4179/п від 13.06.2025 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що провела нарахування та виплатила ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за участь у заходах із забезпечення оборони України, відповідно до пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за наступні періоди лікування, які підтверджено документами, де зазначено що травма отримана під час захисту Батьківщини: з 11.06.2024 по 13.06.2024 - згідно наказу №226 від 07.08.2024; з 25.06.2024 по 18.07.2024 - згідно наказу №338 від 07.12.2024; з 24.10.2024 по 28.11.2024 - згідно наказу №338 від 07.12.2024. У вищезазначених періодах, відповідно до наданих медичних довідок, лікування було наслідком вибухової травми, отриманої під час виконання бойового завдання в умовах бойових дій.
Щодо періодів: з 06.08.2024 по 30.08.2024, з 09.09.2024 по 30.09.2024, з 23.01.2025 по 21.02.2025 виплата додаткової грошової винагороди не здійснювалась, оскільки у наданих ОСОБА_1 медичних довідках, не підтверджено те, що лікування у вказані періоди відбувалося внаслідок отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (а.с.13,29).
Уважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2, 3 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац 2 пункту 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в редакції Постанови КМ №836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди, яка застосовується з 01.06.2023). 
Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом 1-1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. 
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналіз пункту 1-2 Постанови №168 дозволяє зробити висновок, що нарахування та виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень здійснюється за таких умов:
а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Так, матеріалами справи підтверджується та обставина, що у період з 06.08.2024 по 30.08.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, з діагнозом: розлад адаптації у вигляді астено-депресивної реакції на стрес, стан компенсації F43.2, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6019 від 30.08.2024 (а.с.19-20).
З 09.09.2024 по 30.09.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у ДЗ "Центр психічного здоров`я та реабілітації «Лісова поляна», з діагнозом: основне захворювання - F43.2 Розлад адаптації, тривожно-депресивний синдром з інсомнічним компонентом, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №2294 від 30.09.2024 (а.с.21).
З 23.01.2025 по 21.02.2025 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, з діагнозом: помірно виражений невротичний розлад. Стан нестійкої компенсації. (F48.9). Гіпертонічна хвороба І ст., ІІ ст., категорія ІІ. Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба. Рефлюкс-езофагід. Хронічний гастродуоденіт, стадія нестійкої ремісії, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №760 від 21.02.2025 (а.с.25).
З 18.03.2025 по 14.04.2025 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради, з діагнозом: помірно виражений невротичний розлад. Стан нестійкої компенсації. (F48.9). Остеохондроз грудного відділу хребта, торакалгія, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2621 від 14.04.2025 (а.с.26).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №800 від 27.11.2024 помірно виражений невротичний розлад, стан нестійкої компенсації. (F43.1), зазначено, як захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Підстава: довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №2682 від 25.09.2024, видана Військовою частиною НОМЕР_2 (а.с.24).
Так, діагноз зазначений у виписці КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради №6019 від 30.08.202 - розлад адаптації у вигляді астено-депресивної реакції на стрес, стан компенсації F43.2; у виписному епікризі ДЗ "Центр психічного здоров`я та реабілітації «Лісова поляна» №2294 від 30.09.2024 - F43.2 Розлад адаптації, тривожно-депресивний синдром з інсомнічним компонентом; у виписці КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради №760 від 21.02.2025 - помірно виражений невротичний розлад. Стан нестійкої компенсації. (F48.9); у виписці КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради №2621 від 14.04.2025 - помірно виражений невротичний розлад. Стан нестійкої компенсації. (F48.9) не відповідає довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.07.2024 №2975, наданій Військовою частиною НОМЕР_2 про отриману позивачем вибухову травму. Акубаротравматичне ураження вух. 
При цьому за змістом довідки військово-лікарської комісії КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №800 від 27.11.2024 такі захворювання не пов`язані з травмою, отриманою 08.06.2024. Цією довідкою за результатами медичного огляду позивача та на підставі довідки про безпосередню участь в бойових діях №2682 від 25.09.2024 установлено причинно-наслідковий зв`язок "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" за таким діагнозом: помірно виражений невротичний розлад, стан нестійкої компенсації. (F43.1). (а.с.11,24).
Згідно з підпунктом "а" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 (в редакції станом на 15 серпня 2025 року) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
Відповідно до підпункту "д" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 постанова ВЛК у формулюванні "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", приймається, зокрема, якщо таке захворювання виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Тобто, в розумінні чинного законодавства формулювання "поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" та "захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" є різними категоріями і виплата додаткової винагороди за час лікування пов`язується саме з отриманням "поранення (травми, контузії, каліцтва)", а не "захворювання".
Військово-лікарська комісія провела чітке розмежування між двома правовими категоріями пораненням/травмою (на підставі довідки про обставини травми) та захворюванням (на підставі довідки про безпосередню участь у бойових діях і заходах).
Саме по собі перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, що виникло під час служби (навіть якщо воно пов`язане із захистом Батьківщини), не зумовлює право на отримання додаткової винагороди за час лікування, хоча основне грошове забезпечення зберігається.
Наявні у справі виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради №6019 від 30.08.202, №760 від 21.02.2025 №2621 від 14.04.2025 та виписний епікриз ДЗ "Центр психічного здоров`я та реабілітації «Лісова поляна» №2294 від 30.09.2024 підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно з 06.08.2024 по 30.08.2024, 09.09.2024 по 30.09.2024, 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, однак ця медична документація не містить відомостей, що позивач лікував саме прямі наслідки чи ускладнення отриманої 08.06.2024 травми (так, як це було вказано у виписному епікризі від 13.06.2024 за період з 11.06.2024 по 13.06.2024; у виписному епікризі №4018 від 18.07.202 за період 25.06.2024 по 18.07.2024; у виписці №8307 від 28.11.2024 за період 24.10.2024 по 28.11.2024, щодо яких відповідачем проведено виплати додаткової грошової винагороди), а відповідач не уповноважений розширювально тлумачити медичну документацію та самостійно на власний розсуд встановлювати, що у цьому разі мав місце факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні саме внаслідок та у зв`язку із таким пораненням (травмою).
Враховуючи наведене, суд погоджується із відповідачем, що правові та фактичні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 у розмірі до 100000,00 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюваннями у спірні періоди (з 06.08.2024 по 30.08.2024, 09.09.2024 по 30.09.2024, 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025) відсутні, тому у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.
Щодо твердження представника Військової частини НОМЕР_1 про порушення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Верховним Судом у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 викладена наступна правова позиція щодо застосування строків звернення до суду:
У цій постанові, серед іншого, Судова палата сформувала підхід до застосування частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати та вказала, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову необхідно обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.
У постанові від 19.11.2025 у справі № 420/27284/24 Судовою палатою досліджувалося питання щодо поширення приписів статті 233 Кодексу законів про працю України в частині, що стосується строку звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, на правовідносини, пов`язані з недотриманням законодавства про оплату праці, які виникли після 19.07.2022.
Так, Судова палата дійшла висновку про поширення приписів статті 233 Кодексу законів про працю України в частині строку звернення до суду осіб, які проходять публічну службу, у зв`язку з порушенням законодавства про оплату праці.
У постанові від 19.11.2025 у справі № 420/27284/24 Судова палата вказала, що частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України містить загальне правило про те, що тримісячний строк звернення до суду обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Частина друга статті 233 Кодексу законів про працю України конкретизує це правило, зокрема, у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні. У цьому випадку тримісячний строк звернення до суду обчислюється з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Судова палата виснувала, що тримісячний строк звернення до суду осіб, що перебувають на публічній службі має обчислюватися за загальним правилом, яке закріплено у частині першій статті 233 Кодексу законів про працю України, з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Враховуючи наведені висновки Верховного Суду, у разі порушення законодавства про оплату праці тримісячний строк звернення до суду осіб, які перебувають на публічній службі, має обчислюватися з дня, коли позивач (публічний службовець) дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Натомість тримісячний строк звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати при звільненні необхідно обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.
Характерною особливістю спірних правовідносин є те, що позивачем заявлено вимоги здійснити нарахування та виплату сум грошового забезпечення (додаткової винагороди), право на які, на переконання позивача, він набув під час проходження служби.
На переконання суду, початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, слід пов`язувати з моментом, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених (не виплачених) йому (за період з 06.08.2024 по 30.08.2024, 09.09.2024 по 30.09.2024, 23.01.2025 по 21.02.2025, з 18.03.2025 по 14.04.2025) сум додаткової винагороди. Таким моментом може бути день вручення розрахункового листа, довідки про нараховані та виплачені суми тощо.
Такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23, постановленій у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, у якій Судова палата сформувала єдиний підхід до застосування частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, якого дотримується Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці, зокрема, у постанові від 25.09.2025 у справі № 440/9690/24, від 11.12.2025 року у справі № 520/5720/25.
Тобто, для правильного вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами за спірні періоди слід з`ясувати наявність/відсутність у відповідача документального підтвердження ознайомлення позивача з розміром та складовими нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 по березень 2025 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач звернувся із позовною заявою до суду 11.09.2025.
Разом з тим, про ненарахування йому додаткової винагороди за спірні періоди позивач дізнався з відповіді Військової частини НОМЕР_1 вих. №685/301/4179/п від 13.06.2025, отриманої на звернення представника позивача.
З огляду на викладене, доводи представника Військової частини НОМЕР_1 про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки з даним позовом позивач звернувся в межах трьох місяців з дня одержання письмового повідомлення відповідача.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук