Справа № 161/22663/25 
Провадження № 2/161/2131/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
19 січня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі:
головуючого судді Гриня О.М.
за участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2020 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір № 0957836569, згідно з умовами якого ТОВ «Інфінанс» надало позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною Договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами.
Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору – 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору – при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору – при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).
Пропозиція (Оферта) на отримання 1 траншу на суму 3 000,00 грн. строком на 14 днів з ісплатою відсотків за кристування кредиту 1,75 %, згідно Заявки-анкети № 2628504256 від 15.01.2020 в рамках Договору про надання позики № 0957836569 від 15.01.2020 підписано відповідачем 15.01.2020, електронним цифровим підписом.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.
Позивач вказує, що за договорами факторингу набув права вимоги за цим договором.
Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитами, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами № 0957836569 від 15.01.2020 в розмірі 40 454,48 грн. 
Ухвалою судді від 19.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у справі.
Відзиву від відповідача у встановлений в ухвалі строк до суду не надходило.
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 15.01.2020 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір № 0957836569. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору – 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору – при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору – при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20000,00 грн (п. 1.5). У п. 1.6 зазначено, що максимальний строк користування кредитом (траншем) 30 календарних днів. Строк користування поточним Кредитом (траншем) може бути змінений виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним Кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати пені (п. 3.3). Кредитодавцю надано право відступлення права вимоги за договором третім особам без згоди боржника (п. 2.3).
Договір підписано позичальником із використанням одноразового ідентифікатора «3z9j9n».
У реквізитах договору зазначені ПІП відповідача, його адреса проживання, РНОКПП, дані паспорта.
Отже, суд дійшов висновку, що за умовами кредитного договору упродовж 36 місяців позичальник отримав право неодноразово отримати кредитні кошти до 20 000,00 грн, отримавши кредит позичальник зобов`язався повернути його упродовж 30 днів, цей строк міг бути продовжений за умови сплати відповідачем нарахованих процентів у тому числі прострочених та пені.
Відповідно до акцепту оферти від 15.01.2020 на отримання 1 траншу кредиту в рамках кредитного договору № 0957836569 від 15.01.2020, відповідач погодився з наданням йому кредиту в розмірі 3 000,00 грн строком на 14 днів, процентна ставка 1,75 % за день користування, загальна вартість кредиту 735,00 грн.
Зазначений акцепт підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «3z9j9n».
Листом ТОВ «Інфінанс» підтверджується перерахування 15.01.2020 кредитних коштів у сумі 3 000,00 грн. відповідачу.
За договорами факторингу позивач набув право вимоги за цим договором.
Згідно наданого позивачем розрахунку позовних вимог, він вважає, що заборгованість відповідача становить 40454,48 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 454,48 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. 
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 3 000,00 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині.
Що стосується вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке.
Відповідно до умов п. 1.6 кредитного договору та умов акцепту оферти від 15.01.2020 відповідач зобов`язаний був сплатити проценти виходячи з процентної ставки 1,75 % на день протягом строку користування кредитними коштами 14 днів.
Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1048 ЦК України у відповідача виник обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1,75 % на добу, лише протягом строку користування кредитом 14 днів.
Докази того, що сторони продовжували строк користування кредитним коштами, у матеріалах справи відсутні.
Зазначені висновки суду здійснені з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду висловленої у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, в якій зазначено, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Вимоги про стягнення заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України позивч у справі не заявляв і з наданих розрахунків заборгованості видно, що такі нарахування відповідачу за кредитним договором не здійснювались.
Суд звертає увагу, що поняття строку дії договору і строку користування кредитом не є тотожними у цьому випадку.
Як видно з умов кредитного договору, протягом строку дії договору, який складає 36 місяців, позичальник вправі неодноразово отримати кредитні кошти за цим кредитним договором. Водночас отримані кредитні кошти він зобов`язаний повернути упродовж 14 днів з дня їх отримання це і є строк користування кредитом.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів, підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 735,00 грн. (3 000,00 * 1,75 % *14).
Всього до стягнення підлягає заборгованість в загальному розмірі 3 735,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 40 454,48 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 3 735,00 грн., що становить 9,23 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягав би стягненню становить 223,59 грн.
Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Аналогічний правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 16 000,00 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, прас-листом АО «Лігал Ассістанс» від 01.11.2023, заявкою на надання юридичної допомоги № 2570 від 01.09.2025, витягом з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025.
Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у цій справі, характер спору, а також пропорційність розміру задоволених позовних вимог, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1 476,80 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11-13, 76-77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 536, 610, 626, 628, 638, 1048, 1054-1055 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором № 0957836569 від 15 січня 2020 року в розмірі 3 735 (три тисячі сімсот тридцять п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 223 (двісті двадцять три) гривні 59 копійок та 1 476 (одну тисячу чотириста сімдесят шість) гривень 80 копійок витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306; код ЄДРПОУ 44276926).
Відповідач: ОСОБА_1  (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний 19 січня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області         О.М. Гринь