КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/11640/24 Головуючий у І інстанції Пономаренко Н.В.
Провадження №22-ц/824/1247/2026 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2026рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Борисової О.В., Голуб С.А.,
за участі секретаря Гаврилко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішенняШевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група Оберіг» про відшкодування шкоди, -
ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_2 (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власницею транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (копія додається). 
13 грудня 2023 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись бульваром Т. Шевченка у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження даних автомобілів, а самі учасники зазнали матеріальних збитків. 25 січня 2024 року Шевченківським районним судом м. Києва винесено постанову по справі № 761/2299/24, якою відповідача визнано винним у спричиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Позивачка вказувала, що 14 грудня 2023 року про настання дорожньо-транспортної пригоди повідомлено страховика відповідача - ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», що підтверджується повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором ОСЦПВВНТЗ (Потерпіла особа). 
В подальшому 04.02.2024 позивачкою було подано на адресу ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згоду потерпілої сторони щодо суми страхового відшкодування та способу і умов його виплати. 
Відповідно до даної заяви ТДВ «СГ» ОБЕРІГ» та потерпіла сторона погодили виплату страхового відшкодування (у зв`язку з настанням страхового випадку 13.12.2023, за договором страхування №ЕР- 217059373 від 27.09.2023), належне потерпілій стороні (за вирахуванням суми франшизи 3200 грн.) в сумі 148 960,00 грн. 
Дані грошові кошти було перераховано на рахунок СТО, а саме ТОВ «Автосаміт на Столичному», що підтверджується платіжною інструкцією №25942 від 09.02.2024. 
Одночасно, відповідно до рахунку - фактури №ST 23025423 від 27.12.2023 виданого ТОВ «Автосаміт на Столичному» (код ЄДРОПУ 36203667) вартість відновних робіт автомобіля «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 складає 470 565,84 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідач добровільно відмовився відшкодувати фактично понесені позивачем витрати на ремонт авто. Вважаючи відмову у відшкодуванні завданої майнової шкоди такою, що порушує її права, позивачка вважала за необхідне звернутися до суду із даною позовною заявою, просила стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди 324 805,84 грн.
Зазначала також про завдання позивачу моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пережитим внаслідок ДТП стресом та пошкодженням свого майна, а саме транспортного засобу. Внаслідок останнього позивачка була на 3 місяці позбавлена можливості користуватися власним транспортним засобом, що потягло за собою значну кількість побутових та професійних незручностей з огляду на необхідність їздити до місця роботи з Борисполя до м. Києва, викликало зміни у звичному ритмі життя, погіршило соціальне та матеріальне благополуччя позивачки, позаяк остання вимушена була витрачати власний час та зусилля, щоб знайти сервіс де можливо було якісно здійснити ремонт, витрачати власні кошти на здійснення такого ремонту, позаяк розміру страхового відшкодування було недостатньо. Усе вищезазначене безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивачки, викликало необхідність докладання додаткових зусиль для організації свого життя, а також додаткових суттєвих витрат, як часових так і матеріальних, а тому позивачка вважає, що неправомірні дії відповідача, внаслідок яких сталося ДТП, завдали їй моральної шкоди та спричинили душевні страждання, а тому справедливою компенсацією на думку позивачки за понесені нею моральні страждання буде грошова сума у розмірі - 5 000,00 грн.
Враховуючи вище викладене, позивачка просила суд позов задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої 13 грудня 2023 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 313 765,84 грн. Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3187,56 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зокрема, зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги висновок експерта від 12.02.2024 №28762/23-57, в якому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність та завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготований для подання до суду.
Також, звертає увагу, що рахунок-фактура № ST23025423 від 27.12.2023, виданий ТОВ «Автосаміт на Столичному», згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача марки «Тoyota» модель «Camry» 2022 р.в., начебто складає 470 565,84 грн, також не є належним та допустимим доказом, підтверджуючим розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, оскільки це лише рахунок на оплату, а не акт приймання-передачі виконаних робіт.
Окрім того, вважає неправомірним стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту зносу.
Вважає також, що позивачем не доведено порушення його особистих немайнових прав, завдання шкоди особистим майновим благам, тому не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Молинь Р.П. у відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти її задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скарги.
Третя особа - ТОВ «Страхова компанія «Група Оберіг» не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Молинь Р.П. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на безпідставність її доводів, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Галич О.М. в судове засідання не з`явились, про дату , час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.
25.01.2026 р. представник відповідача - адвокат Галич О.М. за допомогою системи «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку відрядженням до м. Миколаїв для участі в розгляді іншої справи.
Колегія суддів апеляційного суду, з`ясувавши думку представника позивача, порадившись на місці, ухвалила відмовити в задоволенні клопотання адвоката Галича О.М. про відкладення розгляду справи.
Апеляційним судом при цьому враховує, що стороною відповідача викладено свої доводи і міркування щодо незгоди з оскаржуваним судовим рішенням у апеляційній скарзі. Ні в апеляційній скарзі, ні в клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначено жодних нових обставин, які унеможливлюють розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності сторони відповідача.
Враховуючи наведене клопотання не можна визнати обґрунтованим, тому воно не підлягає задоволенню.
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи апеляційний суд виходить із тих обставин, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.
ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Галичем О.М. не указані причини, які унеможливлюють вирішення спору за їх відсутності.
Третя особа ТОВ «Страхова компанія «Група Оберіг» свого представника для участі у судовому засіданні не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, що не з`явились.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено наступні фактичні обставини по справі.
13 грудня 2023 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем «CHEVROLET» ДНЗ НОМЕР_3 , рухаючись бульваром Т. Шевченка у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA», ДНЗ НОМЕР_1 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження даних автомобілів, а самі учасники зазнали матеріальних збитків.
Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року у справі №761/2299/24 гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. (а.с. 117)
Вказана постанова набрала законної сили 06.02.2024, про що свідчать відповідно відмітка суду на копії вказаної постанови (а.с. 117)
У зазначеній постанові вказано, що гр. ОСОБА_1 13.12.2023, приблизно о 19 год 30 хв, керуючи автомобілем «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись бульваром Т. Шевченка у місті Києві, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів.
Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що відповідач ОСОБА_1 винен у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП 13.12.2023, в якому транспортні засоби, зокрема «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Судом встановлено, що власником автомобіля «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивачка ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 115).
На момент дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 217059373. Страхова сума на одного потерпілого: 160 000,00 грн. (а.с. 76).
14 грудня 2023 року про настання дорожньо-транспортної пригоди повідомлено страховика Відповідача - ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», що підтверджується повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором ОСЦПВВНТЗ (Потерпіла особа) (а.с. 116).
12 лютого 2024 року судовим експертом Матвеєвим Василем Васильовичем на замовлення виготовлено висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №28762/23-57, яким визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивача та розмір матеріальних збитків йому завданих. Відповідно до висновку вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом та в цінах на дату ДТП, що трапилось 13.12.2023, разом із ПДВ складала 436 550,01 грн. (а.с. 119-166).
Разом з тим, в судовому засіданні 17.04.2025 представником позивача - адвокатом Молинь Р.П. зазначено, що вказаний висновок не підтверджує дійсного розміру збитків, а підтверджує пошкодження транспортного засобу.
В подальшому 04.02.2024 позивачем було подано на адресу ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згоду потерпілої сторони щодо суми страхового відшкодування та способу і умов його виплати (а.с. 167). Відповідно до даної заяви ТДВ «СГ» ОБЕРІГ» та потерпіла сторона погодили виплату страхового відшкодування ( у зв`язку з настанням страхового випадку 13.12.2023, за договором страхування №ЕР- 217059373 від 27.09.2023), належне Потерпілій стороні (за вирахуванням суми франшизи 3200 грн.) в сумі 148 960,00 грн.
Дані грошові кошти було перераховано на рахунок СТО, а саме ТОВ «Автосаміт на Столичному», що підтверджується платіжною інструкцією №25942 від 09.02.2024 (а.с.168).
Так, відповідно до рахунку - фактури №ST 23025423 від 27.12.2023 виданого ТОВ «Автосаміт на Столичному» (код ЄДРОПУ 36203667) вартість відновних робіт автомобіля «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 470 565,84 грн. (а.с. 171-172)
Так, до матеріалів справи долучено рахунок-фактура №ST 24004084 l 08.03.2024 на суму 171 605,90 грн., при цьому, сума зазначена у вказаному рахунку фактурі охоплює роботи та суму, що зазначено в рахунку-фактурі ST 23025423 від 27.12.2023 виданого ТОВ «Автосаміт на Столичному» на загальну суму 470 565,84 грн.
Оплата даного рахунку підтверджується копіями квитанції АТ «Ощадбанк» де платником є Позивач, а саме копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №5 від 22.03.2024 на суму 171 605,90 грн. (а.с. 169), копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №7 від 29.12.2023 на суму 150 000,00 грн. (а.с. 170)
До матеріалів справи долучено копію акту наданих послуг №2024002683 від 26.03.2024 на загальному суму 321 605, 90 грн. та акт наданих послуг №202400148 від 25.03.2024 на загальну суму 148 960,00 грн. (а.с. 174-176, 177-178). У зазначених акта вказані відомості щодо транспортного засобу «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок ДТП 13.12.2023 позивачу неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 була спричинена матеріальна шкода, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно даних долучених рахунків фактур та актів наданих послуг та долучених квитанцій про оплату, в розмір 470 565,84 грн. Разом із тим, суд врахував розмір виплаченого ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» страхового відшкодування в сумі 148 960,00 грн, та вважав, що розмір шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача має бути зменшений на 11040 грн - як різницю між лімітом страхової суми на одного потерпілого: 160 000,00 грн згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 217059373 та сумою узгодженого між позивачкою та ТДВ «СГ «Оберіг» розміру страхового відшкодування.
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до ідеальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.
Порядок розрахунку фізичного зносу передбачений методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11. 2003 року № 142/5/2092. 
З п. 7.38 вказаної Методики вбачається, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує- 7 років- для інших легкових КТЗ.
З матеріалів справи вбачається, що належний позивачці автомобіль «TOYOTA», модель «СAMRY», 2022 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 який отримав пошкодження внаслідок ДТП 13 грудня 2023 року, 2022 року випуску, тобто, строк експлуатації вказаного автомобіля на момент ДТП не перевищував 7 років, а тому значення коефіцієнту фізичного зносу дорівнює 0.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Системний аналіз ст. 22 ЦК України частини другої ст. 1192 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту.
Саме такі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18, Верховний Суд в постанові від 27.07.2022 у справі № 910/15796/20.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Надані позивачем докази на підтвердження обставин завдання матеріальної шкоди є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру відшкодування майнової шкоди, відповідач ОСОБА_1 не надав доказів на його спростування, із клопотанням про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи не звертався.
Колегія суддів апеляційного суду також відхиляє доводи апеляційної скарги в частині необґрунтованості рішення суду про відшкодування на користь позивачки моральної шкоди.
Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є поставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, оцінивши в сукупності встановлені обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що позивачці протиправними діями відповідача ОСОБА_1 , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, було завдано позивачці моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями останнього. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачкою у зв`язку із пошкодженням майна, характер немайнових втрат позивачки, враховуючи усі встановлені обставин по справі, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди в сумі 5000,00 грн є таким, що відповідає ступеню перенесених страждань, а тому підлягає стягненню з відповідача.
Пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди є безпідставними.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
РішенняШевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
Повне судове рішення складене 05 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Борисової О.В.

Судді: Голуб С.А.