Справа №705/6830/25
3/705/30/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.01.2026   м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює, 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 та ст. 185 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2025 серії ЕПР1 № 501795 ОСОБА_1 03.11.2025 о 00 год. 31 хв. в м. Умань, перехрестя вул. Пушкіна та Визволителів, керуючи т.з. Nissan LEAF д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив рух смугою зустрічного руху, не виконавши вимогу дорожнього знаку 3.21, під час чого в подальшому здійснюючи виїзд на головну дорогу, не надав переваги в русі т.з., що рухався по головній дорозі, внаслідок чого змусив іншого учасника дорожнього руху до різкого гальмування та зміни напрямку руху, з метою уникнення ДТП, своїми діями створивши аварійну обстановку, чим порушив ПДР, за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст. 122 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2025 серії ЕПР1 № 501787 ОСОБА_1 03.11.2025 о 00 год. 29 хв. в м. Умань по вул. Київській, керуючи т.з. Nissan LEAF д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку т.з., яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив вимогу п.п. 2.4 та 8.9 «б» ПДР, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2025 серії ВАД № 476823 03.11.2025 о 00 год. 28 хв. гр. ОСОБА_1 знаходився у своєму автомобілі, під час зупинки в комендантську годину під час спілкування та перевірки документів останнього було попереджено, що він обмежений у праві пересування під час перевірки документів, одразу почав рух по вул. Київській, намагаючись втекти з місця події та не виконував законні вимоги працівників поліції, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП. 
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак у суд не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. 
За таких обставин та враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», згідно з яким сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам, та з метою дотримання строків розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, доходжу такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні.
Санкція ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Так, ч. 1 ст. 122 КУпАП з-поміж іншого передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, а ч. 2 ст. 122 КУпАП зокрема визначає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.
Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі – ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Згідно з додатком 1 до ПДР вимога дорожнього знаку 3.21 – «В`їзд заборонено». 
Відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП наступає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Відповідно до п. 8.9 б ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. 
Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. 
Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.
Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.
Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд установив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 та ст. 185 КУпАП.
Вчинення ОСОБА_1 правопорушень підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення від 03.11.2025 серії ЕПР1 № 501795; від 03.11.2025 серії ЕПР1 № 501787 та від 03.11.2025 серії ВАД № 476823, в яких викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень; протоколом АЗ № 166418 про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 03.11.2025; відеозаписом з бодікамер поліцейських та іншими матеріалами справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 33, 36, 284, 287 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 та ст. 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко